Єдиний унікальний номер: 379/554/26 
Провадження № 2/379/565/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року      м. Тараща
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Зінкіна В.І.,
за участю секретаря судового засідання Карпової Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернулася до суду з даною позовною заявою, в якій просить суд розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  зареєстрований 21 травня 2022 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №66.
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що до державної реєстрації шлюбу сторони фактично проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, та позиціонували себе як сім`я.
Після укладення шлюбу сторони проживали разом, однак з часом між ними виникли істотні розбіжності у поглядах на сімейне життя, взаємні обов`язки та ведення спільного господарства. Подружні стосунки поступово припинилися.
Станом на день звернення до суду позивачка та відповідач не проживають разом як чоловік та жінка близько одного року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини фактично припинені. Примирення між сторонами неможливе.
Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та не відповідає фактичним обставинам сімейного життя.
В силу сімейних обставин та з урахуванням відсутності між сторонами взаєморозуміння Позивачка має намір розірвати шлюб з Відповідачем, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими і суперечать інтересам обох сторін.
У результаті даних відносин Позивачка прийшла до висновку, що розлучення є єдиним виходом для них обох з метою побудови нового щасливого життя та збереження нормального уявлення про сім`ю. Спроби примирення між Позивачкою та Відповідачем не дали жодних позитивних наслідків.
З підстав наведених вище збереження сім`ї та подальше спільне проживання Позивачки з Відповідачем є неможливим.
У зазначений період у сторін народилися спільні діти: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.07.2015 року, актовий запис №76, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №84.
У відповідності до ст. 178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву.

Процесуальній дії у справі
27.03.2026 судом, з відділу реєстрації місця проживання управління «ЦНАП» виконкому Таращанської міської ради, на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача.
Ухвалою суду від 31.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі в судовому засіданні з викликом сторін.

У судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належно. 22.05.2026 подала до суду заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки до суду не повідомив. 22.05.2026 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.
Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (частина третя статті 211 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 21 травня 2022 року шлюб зареєстрований Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №66 (а.с.12).
Від даного шлюбу мають 2 дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.07.2015 року, актовий запис №76, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №84. (а.с. 10-11)
Причиною розірвання шлюбу є те що після укладення шлюбу сторони проживали разом, однак з часом між ними виникли істотні розбіжності у поглядах на сімейне життя, взаємні обов`язки та ведення спільного господарства. Подружні стосунки поступово припинилися.
Станом на день звернення до суду позивачка та відповідач не проживають разом як чоловік та жінка близько одного року, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини фактично припинені. Примирення між сторонами неможливе.
Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та не відповідає фактичним обставинам сімейного життя.
В силу сімейних обставин та з урахуванням відсутності між сторонами взаєморозуміння Позивачка має намір розірвати шлюб з Відповідачем, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливими і суперечать інтересам обох сторін.
Спроби примирення між Позивачкою та Відповідачем не дали жодних позитивних наслідків.
З підстав наведених вище збереження сім`ї та подальше спільне проживання Позивачки з Відповідачем є неможливим.
Указані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.
Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до статей 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги обставини життя подружжя, наведені в позовній заяві, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з подружжя.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 51 Конституції України, статтями 3, 4, 12, 13, 19, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354-355 ЦПК України, статтями 21, 24, 56, 104, 105, 110-113, 115 СК України, суд,
ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
Шлюб між  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2  зареєстрований 21 травня 2022 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №66 – розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_5 ».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Повне найменування сторін:
позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складено і підписано 22.05.2026.

Головуючий:	В.  І.  Зінкін