Справа № 712/7679/26
Провадження № 2/712/4351/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого - судді Пономаря В.О.,
за участю секретаря судового засідання Рясик Д.Д.,
представника відповідача Вакуленка О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ :
ТОВ «Споживчий центр» через систему «Електронний суд» звернулось до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором (оферти) № 14.08.2023-100002643 від 14.08.2023 в загальній сумі 5 387 грн та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 662 грн 40 коп. та витрати на відправку позову відповідачу у розмірі 112 грн 98 коп.
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено, що 14.08.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 14.08.2023-100002643, на підставі якого відповідачу були надані кредитні кошти в сумі 3 500 грн строком на 42 дні, зі сплатою процентів за користування кредитом. Внаслідок порушення відповідачем умов повернення кредитних коштів за ним утворилась заборгованість, розмір якої складає 5 387 грн, з яких 3 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 887 грн - заборгованість за процентами. Оскільки відповідач не виконує свого зобов`язання з повернення кредитної заборгованості в повному обсязі, то позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути із відповідача заборгованість в загальній сумі 5 387 грн та судові витрати.
Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він визнає позовні вимоги в частині заборгованості за кредитним договором. Щодо стягнення із нього судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору зазначає, що він є особою з інвалідністю ІІ групи, а тому такі витрати слід віднести на рахунок держави. З приводу витрат, пов`язаних із відправкою відповідачу позову у розмірі 150 грн вважає, що така сума не підлягає до стягнення із нього відповідно до вимог чинного законодавства.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2026 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача Омельяненко Р.Р. в судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви зазначив, що просить проводити розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Вакуленко О.П. в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Пояснив, що відповідач дійсно отримав від позивача кредитні кошти у розмірі 3 500 грн та здійснив часткове погашення заборгованості на суму 1 200 грн. Додатково звернув увагу суду на те, що відповідач є особою із інвалідністю ІІ групи, з приводу витрат, пов`язаних із відправкою відповідачу позову у розмірі 150 грн вважає, що така сума не підлягає до стягнення із відповідача відповідно до вимог чинного законодавства
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавцем) та ОСОБА_1 (позичальником) 14.08.2023 укладено в електронній формі кредитний договір № 14.08.2023-100002643, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Р418.
Згідно умов вищевказаного договору кредитор надає позичальнику грошові кошти у розмірі 3 500 грн на умовах його строковості, платності і поворотності, строком на 42 дні з дати надання кредиту та датою повернення кредиту 24.09.2023, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,1 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит.
Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5363-54XX-XXXX-3279.
На виконання умов вказаного договору кредитні кошти в розмірі 3 500 грн 14.08.2023 були перераховані відповідачу на платіжну картку № 5363-54XX-XXXX-3279, яка зазначена в договорі, як засіб електронного платіжного засобу позичальника, що підтверджується квитанцією № 2352069093 від 14.08.2023.
Відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме проведено часткову сплату заборгованості на загальну суму 1 200 грн, що враховано позивачем та відображено у розрахунку.
Згідно детального розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором розмір заборгованості відповідача станом на 04.05.2026 складає 5 387 грн, з яких 3 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 1 887 грн - заборгованість за процентами.
Оскільки до теперішнього часу відповідачем не виконане грошове зобов`язання за кредитним договором № 14.08.2023-100002643 від 14.08.2023 у повному обсязі, то позивач звернувся до суду з даним позовом.
Таким чином, спір між сторонами виник із зобов`язальних відносин, що регулюються нормами глави 71, 73 ЦК України.
Надаючи оцінку позовним вимогам в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного.
За правилами ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Пунктом 1 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За матеріалами справи судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем укладено кредитний договір № 14.08.2023-100002643 від 14.08.2023, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р418. На підставі такого договору відповідачем 14.08.2023 отримані кредитні кошти в розмірі 3 500 грн, які він зобов`язувався повернути зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом, але в порушення умов договору не зробив цього. 
Враховуючи ту обставину, що в порушення умов кредитного договору № 14.08.2023-100002643 від 14.08.2023 відповідач фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку та у строки, передбачені договором, у повному обсязі не повернув, то позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3 500 грн та заборгованості за відсотками 1 887 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення на загальну 5 387 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в сумі 2 662 грн 40 коп. та витрат, пов`язаних із відправкою позовної заяви з доданими до неї матеріалами у розмірі 112 грн 98 коп.
Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю (п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).
Необхідно зазначити, що відповідач є особою з інвалідністю ІІ групи, що вбачається із пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 .
Враховуючи вищевказані обставини, а також те, що позов підлягає до повного задоволення, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 2 662 грн 40 коп. потрібно віднести на рахунок держави.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
Із квитанції № 2047795 від 06.05.2026 вбачається, що позивачем понесені витрати на відправку копії позовної заяви з додатками засобами поштового зв`язку у розмірі 112 грн 98 коп.
Оскільки позовну заяву подано через систему «Електронний суд», позивач зобов`язаний надати докази надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Отже, витрати на поштове направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу є витратами, пов`язаними з вчиненням процесуальної дії, необхідної для підготовки справи до розгляду. З огляду на задоволення позову та підтвердження таких витрат на суму 112 грн 98 коп., вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 11-13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 14.08.2023-100002643 від 14.08.2023 в загальній сумі 5 387 (п`ять тисяч триста вісімдесят сім) грн та судові витрати, пов`язані із відправленням позову у розмірі 112 (сто дванадцять) грн 98 (дев`яносто вісім) коп., а всього 5 499 (п`ять тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) грн 98 (дев`яносто дев`ять) коп.
Компенсувати позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» за рахунок держави судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 (сорок) коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений 06.07.2026.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», ЄДРПОУ 37356833, місцезнаходження за адресою: вул. Саксаганського, 133-А, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя В.О. Пономар