ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 260/2539/25 пров. № А/857/7750/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року про прийняття звіту про виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Ващилін Р.О., 
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Ужгород, 
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: визнати протиправними дії щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 № ХР16466/ПМ2023 про розмір грошового забезпечення; зобов`язати перерахувати та виплатити з 01.02.2023 пенсію з урахуванням 90% грошового забезпечення, визначеного довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 № ХР16466/ПМ2023, з урахуванням індексації, встановленої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, від 24.02.2023 № 168, від 23.02.2024 № 185, від 25.02.2025 № 209 із включенням щомісячної доплати в розмірі 2 000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 № 713, без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року №ХР16466/ПМ2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити з 01.02.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року №ХР16466/ПМ2023, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. 
02 жовтня 2025 року позивач подав через особистий електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд» заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення, мотивовану тим, що відповідач відмовляється виконувати рішення суду в добровільному порядку. Вказав, що перерахунок його пенсії на виконання рішення здійснений не був.
Ухвалою від 13 жовтня 2025 року Закарпатський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області протягом 30 календарних днів з дати отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі № 260/2539/25 в частині здійснення з 01.02.2023 року перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року № ХР16466/ПМ2023, з урахуванням раніше проведених виплат.
Ухвалою від 13 листопада 2025 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання судового рішення в адміністративній справі № 260/2539/25.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2025 року скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2025 р. Відмовлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області у прийнятті звіту (№0700-0802-8/66421 від 30.10.2025 р.) про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 р. у справі № 260/2539/25. Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 р. у справі № 260/2539/25 терміном 20 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що питання про зростання розміру пенсії позивача внаслідок виконання рішення суду в справі № 260/6738/24 на час подання звіту не знайшло свого відображення; також причини тривалого невиконання судового рішення з 25.07.2025 по 31.10.2025 взагалі не відображено у вказаному звіті.
На виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 12 січня 2026 року подало звіт про виконання судового рішення № 0700-0902-8/1183 від 09.01.2026, в якому повідомило, що рішення суду виконано відповідно до його резолютивної частини. Так, вказано, що з 01 лютого 2023 року проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року № ХР16466/ПМ2023 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням раніше проведених виплат. На підтвердження вказаної обставини відповідач долучено протоколи перерахунку пенсії.
20 січня 2026 року позивач подав через особистий електронний кабінет заперечення на звіт про виконання судового рішення, в яких вважав, що поданий відповідачем звіт не містить відомостей про виконання рішення суду у справі № 260/25369/25 в повному обсязі. Звернув увагу суду на те, що відповідно до наданих до звіту додатків, вказаний перерахунок здійснений із розрахунку 70% грошового забезпечення, а не 90%, не врахована індексація за 2023 рік та доплата в розмірі 2 000,00 грн, і при цьому пенсія обмежена максимальним розміром, в результаті чого розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № 0701002079 за період з 01.02.2023 по 01.11.2025 підлягає новому перерахунку.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання судового рішення в адміністративній справі № 260/2539/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25 виконано відповідачем у повній відповідності до його резолютивної частини, оскільки відповідач здійснив з 01 лютого 2023 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року № ХР16466/ПМ2023 року про розмір грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, що відповідає резолютивній частині рішення суду в цій адміністративній справі та ухвалі від 13.10.2025 року. Згідно з відомостями поданих відповідачем протоколів при проведенні перерахунку орган Пенсійного фонду України з 01 лютого 2023 року враховував відомості розміру складових грошового забезпечення, зазначених у такій довідці.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив: скасувати оскаржувану ухвалу; визнати поданий звіт таким, що не підтверджує виконання рішення суду; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати новий належний звіт, оформлений відповідно до вимог ст. 382 КАС України; встановити новий строк для подання звіту; за повторне невиконання рішення суду в повному обсязі без поважних причин застосувати до начальника Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області заходи, передбачені ч.3 ст. 382 КАС України.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття звіту про виконання рішення суду. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання рішення суду, безпідставно дійшов висновку про його належне виконання, не перевірив фактичне виконання резолютивної частини рішення від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25, не надав належної оцінки доводам про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням 70% замість встановлених судовими рішеннями 90% грошового забезпечення, неврахування індексації, щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713, обмеження пенсії максимальним розміром та невиплату належної різниці за минулий період, чим фактично допустив формальне, а не реальне виконання судового рішення. При цьому судом не враховано преюдиційне значення обставин, встановлених судовими рішеннями, що набрали законної сили, всупереч вимогам статей 14, 78, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, статті 129-1 Конституції України, принципу верховенства права, закріпленому статтею 8 Конституції України та статтею 6 КАС України, а також правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 13.03.2023 у справі № 440/2582/20, відповідно до яких формальне виконання судового рішення, що не забезпечує реального поновлення порушеного права, не може вважатися належним виконанням, тоді як ігнорування преюдиційних обставин суперечить принципу правової визначеності (res judicata), гарантованому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, у зв`язку з чим висновок суду про наявність підстав для прийняття звіту є передчасним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам процесуального закону.
Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для прийняття звіту.
У разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів (п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України). 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про виконання відповідачем рішення від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25 у повній відповідності до його резолютивної частини, а тому прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання судового рішення.
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Процесуальне законодавство визначає види судового контролю за виконанням судового рішення, а саме, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст.ст.382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст.383 КАС України).
Наведені норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення і підставами для їх застосування є невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України (ст.382, 382-1, 382-2, 382-3 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення ст.383 КАС України.
З огляду на вищенаведене, в разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
В силу приписів ст.382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити:
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт;
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);
4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення;
5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання;
6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення;
7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
До звіту додаються:
1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися;
2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 і 2 ст.382-3 за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У поданому звіті (№ 0700-0902-8/1183 від 09.01.2026) вказано, що відповідач повністю виконав рішення суду. При цьому, пенсійний орган зазначив про проведення перерахунку пенсії позивача, починаючи з 01.11.2025.
До звіту долучено протоколи про перерахунок пенсії з 01.02.2023 по 01.11.2025.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріалами справи підтверджується наявність попередніх перерахунків пенсії позивача на виконання рішення суду в справі № 260/2539/25.
Колегія суддів вказує, що відповідно до мотивувальної частини рішення суду від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25 право ОСОБА_1 на отримання пенсії з розрахунку 90% грошового забезпечення, доплати в розмірі 2 000 грн, індексації за 2024 рік та без обмеження максимальним розміром захищено рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.10.2018. у справі № 0740/930/18, від 05.09.2023 у справі № 260/7048/23, від 29.12.2023 у справі № 260/9470/23, від 12.12.2024 у справі № 260/6738/24.
Ці обставини були враховані судом під час часткового задоволення заявленого позову.
Разом з тим, в розрізі захисту права позивача на належний розмір пенсійних виплат при розгляді звіту відповідача про виконання судового рішення суд першої інстанції не надав будь-якої правової оцінки згаданим судовим рішенням під час прийняття звіту в справі № 260/2539/25, обмежившись лише вказівкою про відмову в задоволенні позовних вимог, які стосувалися отримання пенсії з розрахунку 90 % грошового забезпечення, доплати в розмірі 2000 грн, індексації за 2024 рік та без обмеження максимальним розміром.
Колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25 відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог як передчасних, оскільки на момент розгляду цієї справи відповідні права позивача не були порушені. Однак під час виконання вказаного рішення відповідач порушив відповідні права позивача, що повинно бути враховано при встановленні факту виконання вказаного судового рішення.
Суд першої інстанції вказав, що якщо ОСОБА_1 вважає, що орган Пенсійного фонду України порушує його права на належний рівень пенсійного забезпечення, захищені рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду №0740/930/18 від 09.10.2018, №260/7048/23 від 05.09.2023, №260/9470/23 від 29.12.2023, №260/6738/24 від 12.12.2024, він вправі звернутися в порядку ст. 382 або 383 КАС України саме в межах таких справ
Однак, колегія суддів вважає такий висновок необгрунтованим, оскільки рішенням від 25.06.2025 у справі № 260/2539/25 захищено право позивача на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.02.2025 року №ХР16466/ПМ2023, саме з урахуванням раніше проведених виплат. 
Судом першої інстанції не досліджено виконання пункту резолютивної частини рішення суду у справі №260/2539/25, який зобов`язує здійснити вказаний перерахунок з урахуванням раніше проведених виплат та передбачає врахування всіх попередніх нарахувань та виплат, фактично визначаючи порядок і спосіб виконання обов`язку відповідача, а саме врахування раніше здійснених виплат, які виплачувались з урахуванням 90% грошового забезпечення, з урахуванням індексації, встановленої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року №118, від 24.02.2023 року №168, від 23.02.2024 року №185, від 25.02.25 року № 209 із включенням щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 року №713 та без обмеження пенсії максимальним розміром, що не заперечувалось відповідачем у поданому звіті. 
Як слідує з поданого звіту відповідача, пенсія станом на день звернення до суду виплачувалася органом Пенсійного фонду України з розрахунку 90% грошового забезпечення з врахуванням індексації за 2022, 2023, 2024 та доплати в розмірі 2000,00 грн. Відомостей щодо подальшого зменшення відсотку грошового забезпечення, з якого здійснюється розрахунок пенсії позивача, матеріали пенсійної справи станом на день прийняття рішення не містили.
Даний факт судом першої інстанції не врахований, що саме при виконанні рішення суду від 25.06.2025 року №260/2539/25 відповідач не врахував раніше здійснені виплати із урахуванням 90% грошового забезпечення, індексацію за 2022-2023 роки, щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн. згідно з Постановою від 14.07.2021 року №713 та без обмеження пенсії максимальним розміром, встановивши розмір у 70%, не виплативши індексацію за 2022-2023 роки, щомісячну доплату в розмірі 2000,00 грн. згідно з Постановою від 14.07.2021 року №713 та обмеживши пенсію максимальним розміром, що прямо відступає від змісту резолютивної частини та нівелює правові наслідки виконаних раніше судових рішень №0740/930/18 від 09.10.2018, №260/7048/23 від 05.09.2023, №260/9470/23 від 29.12.2023, №260/6738/24 від 12.12.2024.
Колегія суддів погоджується із доводами скаржника про те, що в даному випадку нові обставини, а саме розмір пенсії із урахуванням 90% грошового забезпечення, з урахуванням індексації за 2022-2023 роки, щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн. згідно з Постановою від 14.07.2021 року №713 та без обмеження пенсії максимальним розміром не виникли, не були підставою для розгляду по суті, а були захищені судовими рішеннями №0740/930/18 від 09.10.2018, №260/7048/23 від 05.09.2023, №260/9470/23 від 29.12.2023, №260/6738/24 від 12.12.2024, про що зазначено в мотивувальній частині рішення суду №260/2539/25 і підлягали врахуванню при виконанні рішення суду від 25.06.2025 року №260/2539/25. Повторне доказування таких обставин при розгляді інших справ КАС України не передбачено.
Судом першої інстанції не надана оцінка тому факту, що відповідач, не мав повноважень змінювати відсоток пенсії, порядок обчислення, складові виплати, оскільки ці елементи вже остаточно встановлені судовими рішеннями, які мають преюдиційне значення (ст. 78 КАС України), обов`язкові для всіх органів влади (ст. 14 КАС України), що фактично спонукає до подачі нового позову, що суперечить частині четвертої статті 78 КАС України, адже, обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не підлягають повторному доказуванню при розгляді інших справ за участю тих самих осіб і тим самим допустив можливість ігнорування відповідачем преюдиційних судових рішень під час виконання іншого судового акта, що суперечить як нормам процесуального права, так і принципу правової визначеності.
Оцінюючи в сукупності вищевикладене, враховуючи зміст поданого звіту ГУ ПФ України в Закарпатській області про виконання рішення суду в справі № 260/2539/25, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що поданий звіт (№ 0700-0902-8/1183 від 09.01.2026) є неповним, не відповідає приписам ч.2 ст.382-2 КАС України, а його розгляд здійснено судом першої інстанції поверхнево – без урахування питань щодо належного перерахунку пенсії позивача на виконання резолютивної частини рішення суду у справі №260/2539/25.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини /ЄСПЛ/ право на суд, захищене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.
ЄСПЛ висловив у рішеннях по справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04; «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), заява № 107/1995/613/701) позицію про те, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним. 
Для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).
Крім того, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа «Бурмич та інші проти України», заява № 46852/13).
Необхідність максимального забезпечення судом у кожній справі дотримання принципу обов`язковості судового рішення, зумовлено також тим, що невиконання рішень суду призводить до зниження довіри людей до судової влади, а також посилює переконання того, що вирішити спір (правову проблему), використовуючи звернення до суду, є неефективним.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про прийняття звіту про виконання судового рішення в справі № 260/2539/25, із прийняттям нового рішення про відмову в прийнятті звіту і встановлення нового строку для подання до суду звіту про виконання рішення.
За таких обставин, з врахуванням положень статті 317 КАС України суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального права, що має наслідком скасування такої та встановлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області нового строку для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі № 260/2539/25 терміном 20 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2026 року про прийняття звіту щодо виконання судового рішення у справі № 260/2539/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області у прийнятті звіту (№ 0700-0902-8/1183 від 09.01.2026) про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі № 260/2539/25.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Закарпатській області новий строк для подання до суду першої інстанції звіту про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі № 260/2539/25 терміном 20 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська