ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 163/2710/25 пров. № А/857/16740/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;
за участю секретаря судового засідання - Порцін В.Р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року у справі № 163/2710/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
суддя(і) у І інстанції Гайдук А.Л.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Любомль,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся у Любомильський районний суд Волинської області з адміністративним позовом до філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі – відповідач), у якому просив скасувати постанову відповідача серії ЛМ № 000034 від 04 грудня 2025 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідачем складений протокол із пропуском строків, встановлених ч.2 ст.254 КУпАП, тому він не може бути належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем. Крім того, всупереч приписів ст. ст. 256, 283 КУпАП, відповідачем у протоколі ЛМ №000034 від 21.11.2025 та постанові №ЛМ 000034 від 04.12.2025 не конкретизовано частину статті 65 КУпАП, за якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності. Вказане впливає на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності. Також, відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують вчинення позивачем незаконної рубки дерев.
Рішенням Любомильського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року позов задоволено.
Постанову провідного інженера охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» серії ЛМ № 000034 про накладення на ОСОБА_1 за ст.65 КУпАП стягнення у виді 510 гривень штрафу скасовано.
Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 закрито.
Стягнуто з філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 48 копійок судового збору.
Стягнуто з філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що порушення 24-годинного строку для складання протоколу за фактом протиправних дій позивача, спричинено відкриттям кримінального провадження №12025030560000457 за ознаками ч.2 ст.345 КК України відносно позивача, а відтак відповідач на час проведення досудового розслідування був переконаний, що дії позивача щодо незаконної порубки деревини кваліфіковані як кримінально каранні. 
Також, апелянт звертає увагу на те, що вказана у протоколі ЛМ №000034 від 21.11.2025 та постанові №ЛМ 000034 від 04.12.2025 кваліфікація не є максимально точною, однак не є помилковою. Зі змісту протоколу ЛМ №000034 від 21.11.2025 та постанови №ЛМ 000034 від 04.12.2025 чітко вбачається кваліфікація протиправного діяння позивача, яке відповідно до матеріалів адміністративної справи не може і не могло бути кваліфіковане інакше ніж за ч.1 ст. 65 КУпАП.
Позивач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду адміністративної справи, що не перешкоджає її розгляду без його участі відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21 листопада 2025 року провідним інженером охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Сулевою О.Є. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що о 13:00 год 22 жовтня 2025 року у кварталі 2 виділу 23 Замлинівського лісництва Любомльського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_1 здійснив незаконну порубку двох сухостійних дерев породи сосна, діаметром пнів 24 см та 34 см.
04 грудня 2025 року провідним інженером охорони та захисту лісу філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України» Сулевою О.Є., на підставі матеріалів справи за вказаним вище протоколом про адміністративне правопорушення, винесено постанову серії ЛМ № 000034, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 65 КУпАП, за те, що він здійснив незаконну рубку двох сухостійних дерев породи сосна, діаметром пнів 24 см та 34 см у кварталі 2 виділу 23 Замлинівського лісництва Любомльського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДП «Ліси України». У результаті цього порушення заподіяв шкоду лісовому господарству на суму 7 563,46 грн. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.
Не погодившись з оскаржуваною постановою відповідача ЛМ №000034 від 04 грудня 2025 року, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції за захистом своїх прав.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З аналізу наведених вище правових норм випливає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Всупереч вищезазначеному положенню протокол ЛМ № 000034 відносно ОСОБА_1 був складений 21 листопада 2025 року, тоді як подія, описана в протоколі, мала місце 22 жовтня 2025 року.
Отже, з наведеного випливає, що протокол складений із пропуском строків, встановлених ч.2 ст.254 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Отже як у протоколі, так і в постанові повинен бути чітко зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення (стаття та частина статті за наявності).
У даному випадку відносно ОСОБА_1 складено протокол та постанову за статтею 65 КУпАП.
Водночас стаття 65 КУпАП містить дві частини, які передбачають відповідальність за різні за своїм складом адміністративні правопорушення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 65 КУпАП настає, зокрема, за:
1) незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників;
2) перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників;
3) знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях;
4) знищення або пошкодження молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення.
Відповідальність за ч. 2 ст. 65 КУпАП настає за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті,
Усупереч приписів ст. ст. 256, 283 КУпАП, відповідачем у протоколі та постанові не конкретизовано частину статті 65 КУпАП, за якою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності.
Окрім того, суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язують призначати стягнення в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, та з урахуванням обставин, встановлених статтею 33 кодексу.
Статтею 27 КУпАП штраф визначено як грошове стягнення, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
У санкціях статті 65 КУпАП стягнення у виді штрафу визначено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.
Згідно з «Перехідними положеннями» Податкового кодексу (п.5 підрозділу 1 розділ ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділ IV цього кодексу для відповідного року.
Отже, при накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Разом з тим, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідач не дотримався наведених норм права та призначив штраф у грошовій сумі, що не відповідає санкції відповідної статті КУпАП.
В силу ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи те, що постанова ЛМ №000034 від за справою про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2025 року не відповідає вищевказаним вимогам закону, апеляційний суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЛМ № 000034 закриттю. 
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" залишити без задоволення.
Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04 березня 2026 року у справі № 163/2710/25 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук  	
Повне судове рішення складено 24 червня 2026 року.