ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2026 року
м. Київ
справа № 629/612/25
провадження № 51-4265кмо25
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_8 , 
прокурора   ОСОБА_9 ,
засудженого ОСОБА_10 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_11 (у режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргузахисника ОСОБА_11 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 12024221110000736 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Алісівка Близнюківського району Харківської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року ОСОБА_10 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_10 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року апеляційну скаргу обвинуваченого залишено без задоволення, а вирок суду - без зміни.
Вироком суду ОСОБА_10 визнано винуватим у тому що він 02 липня 2024 року, у м. Лозова Харківської області, керуючи автомобілем «DaewooLanos» порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, при під`їзді до перехрестя не вжив заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_10 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення права на захист через відсутність у судовому засіданні захисника, хоча у вступній частині вироку він був зазначений, а також внаслідок нероз`яснення обвинуваченому судами можливості закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку з примиренням із потерпілим.
Касатор вважає, що кримінальне провадження підлягало закриттю згідно ст. 46 КК, оскільки обвинувачений примирився із потерпілим та відшкодував збитки. На це не звернув уваги апеляційний суд, не врахувавши заяву потерпілого про відшкодування йому шкоди та про примирення. Також захисник зауважує, що суд касаційної інстанції вправі прийняти рішення про закриття провадження з цієї підстави.
Також до суду касаційної інстанції були подані письмове клопотання засудженого ОСОБА_10 та заява потерпілого ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК у зв`язку із примиренням винного з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди в повному обсязі.

Підстави розгляду кримінального провадження об`єднаною палатою
Колегія суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду ухвалою від 05 березня 2026 року передала провадження на розгляд об`єднаної палати Верховного Суду (далі - ОП) на підставі ч. 2 ст. 434-1 КПК. Своє рішення колегія суддів мотивувала тим, що вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегій суддів з інших палат, а саме: постанові Другоїсудової палати ККС від 06 листопада 2018 року (справа № 689/695/17, провадження № 51-3147 км 18), постанові Третьої судової палати ККС від 25 листопада 2024 року (справа № 166/865/23, провадження № 51-4452 км 24), постанові Першої судової палати ККС від 24 січня 2023 року (справа № 640/20302/18, провадження № 51-5260 км 21), постанові Першої судової палати ККС від 11 листопада 2025 року (справа № 643/5610/24, провадження № 51-2765 км 25). На думку колегії суддів відступ від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах необхідний з метою забезпечення єдності судової практики.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 434-1 КПК суд, який розглядає кримінальне провадження в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає таке кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи іншої об`єднаної палати. 
Як вбачається з ухвали про передачу кримінального провадження, колегія суддів вказує на неоднакову практику застосування ст. 46 КК (звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим) у подібних правовідносинах щодо так званих «двооб`єктних» кримінальних правопорушень, де шкода спричинена як приватним інтересам фізичної особи, так і публічним інтересам. 
Колегія висловлює незгоду з висновками, висловленими у вищезгаданих постановах різних колегій суду касаційної інстанції, де констатована можливість застосування ст. 46 КК лише тоді, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам фізичної особи, а не публічним інтересам.
Враховуючи наведене, колегія суддів Третьої судової палати ККС вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у вищевказаних постановах, з метою забезпечення єдності судової практики.
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_11 у суді касаційної інстанції підтримав скаргу та вважав, що у цьому кримінальному провадженні наявні підстави для його закриття, передбачені ст. 46 КК.
Засуджений ОСОБА_10 повністю підтримав позицію захисника.
Прокурор у судовому засіданні вважав, що у цьому провадженні наявні передбачені законом підстави, визначені ст. 46 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження судом касаційної інстанції.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, ОП установила.
У цьому кримінальному провадженні вирішенню ОП ККС підлягає питання, чи має звільнятися від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, тобто так зване «двооб`єктне» кримінальне правопорушення, де шкода завдана як приватним інтересам фізичної особи, так і публічним інтересам у виді порушення правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 46 КК особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
У постанові ВП ВС від 16 січня 2019 року (справа № 439/397/17) констатовано, що ст. 46 КК передбачені обов`язкові умови (передумови) та підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим:
1) умова - вчинення особою вперше кримінального проступку чи необережного нетяжкого злочину, за винятком корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією; порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, що керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 
2) підстава - примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Тобто, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим вимагається наявність вичерпного переліку умов та підстав. 
Додавання до цих умов чи підстав будь-яких інших недопустиме, оскільки обмежить можливість застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням порівняно із законодавчими положеннями.
Таким чином суду під час вирішення питання про можливість застосування у певному провадженні положень ст. 46 КК потрібно констатувати лише наявність вищевказаних підстав та умов і жодні інші чинники не можуть впливати чи обмежувати застосування вказаної підстави звільнення від кримінальної відповідальності.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК, відноситься до так званих «двооб`єктних» - де шкода завдана як приватним інтересам фізичної особи, так і публічним інтересам.
При цьому, в ст. 46 КК не вказано про неможливість застосування її положень у разі вчинення «двооб`єктних» кримінальних правопорушень. Водночас чітко і недвозначно встановлює заборону застосування ст. 46 КК лише у двох випадках: 1) у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У постановах ВС від: 13 серпня 2019 року (справа № 537/1772/17), 01 лютого 2024 року (справа № 930/497/23), 19 лютого 2024 року (справа № 554/11426/22), 19 березня 2025 року (справа № 750/17706/23) касаційний суд послідовно зазначає про можливість застосування ст. 46 КК до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 цього Кодексу, за наявності підстав для такого застосування. Така практика суду є усталеною.
Однією зі складових верховенства права є передбачуваність закону, яка означає, що закон має бути зрозумілим та чітко сформульованим, щоб можна було спрогнозувати як він буде застосовуватися на практиці.
Таким чином ОП ККС констатує, що для застосування положень ст. 46 КК суду слід встановити лише ті необхідні умови та підстави, про які йдеться у цій статті кримінального закону і про що писав суд у цій постанові вище.
Адже саме законодавець чітко визначив у диспозиції ст. 46 КК їх вичерпний перелік і висловив бачення держави щодо можливості такого примирення, конкретизувавши категорії складів кримінальних правопорушень, в яких це можливо, та чітко вказавши на винятки із правила, коли таке примирення на підставі цієї статті не допускається.
Щодо цього провадження і питання про можливість застосування в ньому звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням, то колегія суддів ОП ККС звертає увагу на таке.
Як вбачається з судових рішень, ОСОБА_10 раніше не судимий, отже, вперше вчинив кримінальне правопорушення. 
Частина 1 ст. 286 КК передбачає покарання за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Згідно ч. 4 ст. 12 цього Кодексу нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Обвинувачений ОСОБА_10 надіслав до суду письмове клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим.
Потерпілий  ОСОБА_12 письмово підтвердив факт добровільного відшкодування йому шкоди у повному обсязі та відсутність претензій до обвинуваченого, а також вказав що примирився із ним.
Тобто, всі умови та підстави для застосування звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим у цьому кримінальному провадженні наявні.
Враховуючи наведене ОП ККС вважає, що у цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 слід застосовувати практику ВС, яка дозволяє застосування ст. 46 КК у провадженнях щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 286 КК.

Щодо доводів касаційної скарги захисника
Захисник у касаційній скарзі просить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а також одночасно просить закрити кримінальне провадження за примиренням винного із потерпілим.
Відповідно до ст. 440 КПК суд касаційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
В свою чергу, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (ст. 284 КПК). 
Водночас, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду має право скасувати судові рішення і закрити кримінальне провадження. 
Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 46 КК, Суд самостійно може звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності і закрити щодо нього кримінальне провадження.
У касаційній скарзі, зокрема, зазначається, що судовий розгляд у суді першої інстанції був проведений за відсутності захисника, у той же час у вступній частині вироку вказано, що судовий розгляд проводився за участю захисника ОСОБА_13 . На цю обставину сторона захисту вказує як на порушення вимог кримінального процесуального закону. Крім того, обвинуваченому не було роз`яснено його права на примирення з потерпілим.
Об`єднана палата ККС вважає ці доводи слушними, однак суд касаційної інстанції відповідно до своїх повноважень приймає найбільш сприятливе для ОСОБА_10 рішення про скасування вироку та ухвали і закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності.
Виконуючи положення ст. 442 КПК, об`єднана палата робить висновок про те, як саме повинна застосовуватись норма права у подібних правовідносинах.
Висновок щодо застосування ст. 46 КК
Для застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим потрібно встановити наявність лише тих умов і підстав, які безпосередньо зазначені у ст. 46 КК. Встановлення інших додаткових вимог як передумови для застосування положень цієї статті є неправильним. 
Керуючись статтями 433, 434, 434-2, 436, 437, 438, 441, 442 КПК, Об`єднана палата Касаційного кримінального судуВерховного Суду 

ухвалила:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_11 задовольнити частково.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2025 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 17 вересня 2025 року щодо ОСОБА_10 скасувати.
Згідно зі ст. 46 КК звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 цього Кодексу у зв`язку з примиренням із потерпілим, а кримінальне провадження щодо нього на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК закрити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 

ОСОБА_4 ОСОБА_5 

ОСОБА_6 ОСОБА_7