Справа № 590/128/26
Провадження № 2/590/164/26
РІШЕННЯ
іменем України
12 травня 2026 року        с-ще Ямпіль
Ямпільський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді     Деркача І.М.,
за участю секретаря судового засідання  Демешко Н.П.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», представник позивача: Столітній Михайло Миколайович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 
установив:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
На адресу Ямпільського районного суду Сумської області, через систему «Електронний суд», надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінтраст капітал», яку подав представник позивача Столітній М.М. (діє на підставі ордеру серія АІ №2120307 від 09.02.2026), до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 22864,40 грн, сплаченого судового збору у розмірі 2662,40 та витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 29.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1411402 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору: сума кредиту складає 4000 грн.; строк кредиту 359 днів: з 29.01.2024 по 23.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в п.2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало їй кредит в сумі 4000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». 24.12.2024 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі договору факторингу №24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до укладеного договору факторингу №24122024 від 24.12.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №1411402 від 29.01.2024 року загальна сума заборгованості склала 21452,90 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 1882,00 грн., заборгованості за процентами 17570,90 грн., штрафні санкції 2000,00 грн. Станом на дату укладення договору факторингу №24122024 від 24.12.2024, строк дії договору №1411402 від 29.01.2024 не закінчився. А тому в межах строку дії договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 по 23.01.2025 (30 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 1411,50 грн. У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором №1411402 від 29.01.2024 загальною сумою 22864,40 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 1882,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 17570,90 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 30 календарних днів 1411,50 грн., штрафні санкції 2000,00 грн. 
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.02.2026 вищевказану справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження і справа призначена до судового розгляду; задоволено клопотання про витребуваня доказів.
Представником відповідча ОСОБА_1 , адвокатом Рудейчук Я.В., через систему «Електронний суд» було подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимогами ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» визнали частково. Свою позицію обгрунтували тим, що беручи до уваги, що кредитний договір укладено 29.01.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч.5 ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» у редакції, яка набрала чинності 24.12.2023, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Так, відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» Розділ 4 Прикінцеві та перехідні положення, частина 17 «Тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:- протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно) - 2,5 %;- протягом наступних 120 днів (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно) - 1,5 % ,- з 21.08.2024 включно та надалі 1%. Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом підлягають перерахунку. Крім того, 24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладеного договір факторингу № 24122024, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» передало (відступило) ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги, зокрема до ОСОБА_1 . Позивачем було нараховано відповідачу проценти за 30 календарних днів в розмірі 1411,50 грн. З укладеного договору факторингу між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» не вбачається право нараховувати проценти за користування грошовими коштами, що в свою чергу не дає право правонаступнику ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» на їх стягнення, а тому в цій частині в задоволенні позову просить відмовити. Також вказує, що позивачем нараховано заборгованість за штрафними санкціями в сумі 2000 грн, що не підлягає стягненню, оскільки з 24.02.2022р. на всій території України запроваджений воєнний стан, який діє до тепер. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Крім того вважає необгрунтованими та неспівмірними вимогу щодо стягнення витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі 10000 грн. Зазначивши, що вартість правничих послуг є завищеною, оскільки дана справа незначної складності, наявна стала судова практика щодо вирішення спорів пов`язаних зі стягненням кредитної заборгованості, тому її складання не вимагає значного часу.
10.04.2026 через систему «Електронний суд» представником позивача було подано до суду відповідь на відзив, у якій представник позивача вважає відзив необґрунтованим, таким що не спростовує підстави, які зазначені в позовній заяві.
Вказує, що відповідачем на підтвердження укладення кредитного договору було здійснено оплати на рахунок кредитора, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом у гривні, який додано до позовної заяви. Так, у період з 29.01.2024 по 24.12.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 2130 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 2118 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 12 грн. Звертає увагу на пункт 1.1 Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року: За цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клінта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, настав або виникне в майбутньому строк виконання зобов`язань за якою до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п.1.4. строк дії Договору № 1411402 строк кредиту 359 днів: з 29.01.2024 року по 23.01.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1411402 не закінчився, а тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 року по 23.01.2025 року (30 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 1411,5 грн. (1882 грн * 2,5% = 47,05 грн*30 календарних дні = 1411,5 грн.). Щодо доводів відповідача про застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», згідно якого максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, то вважає такі доводи тлумачяться відповідачем не вірно, оскільки статтю 8 було доповнено частиною 5 законом № 3498-IX від 22.11.2023 р., який набрав чинність 24.12.2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. В даному випадку Кредитний договір № 1411402 було укладено 29.01.2024 року., пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 2,5%, яка застосована в межах перших 120 днів (до 22.04.2024 включно) і не суперечить вимогам Закону. Щодо правомірності нарахування та стягнення штрафних санкцій: розділом 6 Договору № 1411402 від 29.01.2024 року, передбачено відповідальність споживача за невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом у вигляді штрафу у розмірі 600,00 грн., на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 44,00 грн., починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання є несплата або сплата не в повному обсязі чергового платежу та/або неповернення кредиту у строки, встановлені Договором та Графіком платежів, що підтверджується матеріалами справи. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Натомість заперечення відповідача не підтверджуються наявним в матеріалах справи доказами.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач та представник відповідача були вчасно повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не з`явились.
Відповідно до ст.247 ЦПК України суд розглядає справу у судовому засіданні за відсутності позивача і відповідача без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить такого висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 29.01.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір №1411402 про надання споживчого кредиту. Згідно умов договору: сума кредиту складає 4000 грн.; строк кредиту 359 днів: з 29.01.2024 по 23.01.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50 % в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору. Договір підписано з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на Договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання, а відповідачем - електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора С197, 29.01.2024 11:44:02.
Згідно з п.2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 ..
Перерахування відповідачу ОСОБА_1 29.01.2024 на суму 4000.00 грн. підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек» Вих. № 20250114-495 від 14.01.2025 про успішність операції з переказу 4000,00 грн. на платіжну картку клієнта НОМЕР_1 від «СЛОН КРЕДИТ», Номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 7d430e4b-9b9e-4485-b764-6738817215a1 Номер транзакції в системі ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» – 14114021706521511 Session ID - 022908565880; сайт торгівця - https://sloncredit.ua; код авторизації – 610222; банк-еквайр - АТ «ПУМБ»; призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
Згідно з інформації АТ «Ощадбанк» від 12.03.2026 №46/12-11/35983/2026-БТ, встановлено, що банківський рахунок НОМЕР_2 (UAH), до якого емітовано банківську платіжну картку N? НОМЕР_3 , відкритий на ім?я гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), підтверджуючий документ щодо зарахування коштів у сумі 4000,00грн. (додаток платіжна інструкція від 31.01.2024 р. за N? 1495346616519) по вищезазначеному банківському рахунку.
Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за договором №1411402 про надання споживчого кредиту від 29.01.2024 станом на 24.12.2024 становить 21452,90 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 1882,00 грн., заборгованості за процентами 17570,90 грн., штрафні санкції 2000,00 грн. За вказаним розрахунком відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості за кредитом: 28.02.2024 року сплачено 130,00 грн, з яких 118,00 грн зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту та 12,00 грн зараховано на погашення відсотків за користування, залишок за тілом кредиту становить 3882,00 грн; 09.05.2024 року сплачено 2000,00 грн які зараховано в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, залишок заборгованості за тілом кредиту становить 1882,00 грн.
24.12.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» укладено договір факторингу № 24122024, за умовами якого до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1411402, за яким загальна сума заборгованості склала 21452,90 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 1882,00 грн., заборгованості за процентами 17570,90 грн., штрафні санкції 2000,00 грн.
Згідно з розрахунку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором №1411402 від 29.01.2024, заборгованість ОСОБА_1 за відсотками у період з 25.12.2024 по 23.01.2025 (30 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 1411,50 грн.
Після укладення договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІСТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора.
Також, до позовної заяви долучено копії свідоцтва про реєстрацію фінансових установ, розпорядження про видачу ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, витягу з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг, статуту, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків якими підтверджується право юридичних осіб на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг.
Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного зобов`язання, непогашення відповідачем заборгованості за ними, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Як свідчить зміст ч. 3, 5, 6, 7, 12 ст.11Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти)однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
В абзаці 2 частини 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ч.1 ст.611ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.
Що стосується вимог про стягнення заборгованості по відсотках суд зазначає наступне.
Як вбачається з умов договору, сума кредиту складає 4000,00 грн, строк кредиту - 359 днів, стандартна процентна ставка становить 2,50 % в день.
З розрахунку первісного кредитора вбачається, що проценти за користування кредитом в сумі 17570,90 грн. були нараховані ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за період з 28.02.2024 року по 24.12.2024 року. 
Згідно з розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Капітал, слідує, що проценти за користування кредитом в сумі 1411,50 грн були нараховані за період з 25.12.2024 року по 23.01.2025 року. 
Відповідно до змісту пункту 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» денною процентною ставкою за договором споживчого кредитування визначаються загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
За частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до таких витрат включаються: доходи кредитодавця у виді процентів, комісії кредитодавця та супутні витрати тощо. Внаслідок чого обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки базується на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі (частина 3 статті 8 цього Закону).
За нормами ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Відповідно до частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності з 24 грудня 2023 року.
Пунктом 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Передбачений п.17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч.2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Тобто вказаними положеннями закону визначено випадки, в яких можливе застосування збільшеної процентної ставки, а саме стосовно договорів, які були укладені до набрання чинності закону та якщо строк дії таких договорів продовжено вже після набрання ним чинності, що і становитиме в такому випадку перехідний період, протягом якого законодавець визначив вищезазначені процентні ставки.
У зазначеній справі кредитний договір укладено 29.01.2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договору щодо встановлення денної процентної ставки на рівні (2,5%) є нікчемною в силу положень ч.5 ст.8 та ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».
Так, згідно з п. 1.5, 1.5.2 кредитного договору детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:- стандартна процентна ставка становить 2,5 % у день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору;- знижена процентна ставка 0,010% у день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 28.02.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник програми лояльності, отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки.
Отже, згідно описаних умов договору з 29.01.2024 до 28.02.2024 діяли умови сплати процентів за зниженою процентною ставкою 0,010% та 28.02.2024 року ОСОБА_1 було сплачено 130,00 грн, в рахунок погашення заборгованості за кредитом, з яких 118,00 грн зараховано на погашення заборгованості за тілом кредиту та 12,00 грн зараховано на погашення відсотків за користування кредитом. Після чого залишок заборгованості за тілом кредиту склав 3882,00 грн. 09.05.2024 року ОСОБА_1 було сплачено 2000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитом, з яких 2000,00 грн. зараховано на погашення заборгованість за тілом кредиту. Після чого залишок заборгованості за тілом кредиту склав 1882,00 грн, що підтверджується розрахунокм заборгованості наданим первісним кредитором та визнається представником відповідача у поданому відзиві на позовну заяву. Строк дії кредитного договору визначено до 23.01.2025. Тому в період з 28.02.2024 року по 23.01.2025 року кредитодавець мав право нараховувати проценти за користування кредитними коштами та вимагати їх стягнення в розмірі: з 28.02.2024 по 09.05.2024 в розмірі 2795,04 грн (3882,00 грн х 1% х 72 дні); з 10.05.2024 по 23.01.2025 в розмірі 4893,20 грн. (1882,00 грн х 1% х 260 днів), а в загальній сумі: 7688,24 грн, які і підлягають стягненню на користь позивача.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій у розмірі 2000,00 грн, то суд дійшов наступного.
Відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеноїстаттею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки ОСОБА_1 уклала Кредитний договір з ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" 29.01.2024 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, штрафні санкції, в розмірі 2000,00 грн підлягають списанню з указаних вище підстав, а не стягненню в судовому порядку.
За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за укладеним кредитним договором в сумі 1882,00 грн тіла кредиту та 7688,24,00 грн відсотків за користування наданими їй кредитними коштами. Таким чином загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 становить 9570,24 грн. В частині стягнення штрафних санкцій та відсотків які перевищують встановлені законодавством розміри відсоткової ставки позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно копії платіжної інструкції №665 від 06.02.2026 року (а.с.1) при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 1114,39 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що розраховано із застосуванням пониженого коефіцієнту 0,8.
Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_1  на користь позивача витрат на правничу допомогу в загальній сумі 10000,00 грн., та надано копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, копію акту №15141 від 09.02.2026 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з договору №10/12-2024 від 10.12.2024. Адвокат зазначає суму 1640,00 грн за участь у судових засіданнях, складання та оформлення процесуальних документів (відповідь на відзив, письмові пояснення) в сумі 1640,00 грн, проте такі процесуальні дії адвокатом не вчинялись, а документи до суду не подавались, отже є не підтверджені. 
Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18 зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Із наданих документів убачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та тим, що справа є малозначною і розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, а також той факт з приводу розгляду таких позовів в Україні вже склалася стала судова практика.
Беручи до уваги зазначені вище обставини, за результатом оцінки доказів, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн відповідатимуть критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Керуючись ст.3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст. 207, 526, 530, 549, 610, 633, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 354 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», представник позивача: Столітній Михайло Миколайович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити чакстково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, 03045) суму заборгованості за договором №1411402 про надання споживчого кредиту від 29.01.2024 року в розмірі 9570,24,00 грн., з яких сума кредиту 1882,00 грн., сума процентів за користування кредитом 7688,24 грн.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 )на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, 03045) суму сплаченого при подачі позову судового збору у відсотковому співвідношенні задоволених позовних вимог в розмірі 1114,39 грн. та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 гривень.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, 03045.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Дата складення повного судового рішення 12 травня 2026 року.

Суддя: І.М. Деркач