ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 р. Справа № 608/45/26

Заліщицький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Тренич А.Г.
за участю секретаря судового засідання Богдана В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Заліщики в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.07.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено Договір №2172403 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підставі вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна» надано ОСОБА_1 кредит в сумі 5000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредиту 30 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,90% на день. В окремих випадках, вcтановлених Договором може застосовуватися знижена (акційна) процентна ставка, яка становить 1,90% на день. ТОВ «Лінеура Україна», свої зобов`язання за Договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_1 , яку він вказав при оформленні кредиту. 08.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс) укладено Договір факторингу №1-08022022, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс) набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за Договором №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №2172403 від 24.07.2021 року становить 16400,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 11400,00 грн. - заборгованість по відсотках. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором в розмірі 16400,00 грн. та судові витрати в розмірі 2422,40 грн. 
Ухвалою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19.02.2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням викликом сторін.
Позивач не делегував свого представника в судове засідання, до позовної заяви додав клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавав.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідно до ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 24.07.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір №2172403 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 5000,00 грн., строком на 30 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,90 % від суми кредиту за кожен день користування.
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.2.1. Договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Відповідно п.3.1 Договору, проценти, що нараховуються за договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Згідно з п.5.1 Договору, повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів.
24.07.2021 року відповідачем підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему, на підставі укладеного Договору на переказ коштів №ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення».
Згідно листа ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти від ТОВ «Лінеура Україна»: 24.07.2021 12:00:24 на суму 5000,00 грн. на платіжну картку клієнта НОМЕР_2 , яку під час укладання Договору було особисто зазначено відповідачем.
Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість ОСОБА_1 за Договором №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 08.02.2022 року складає 16400,00 грн.
08.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір факторингу №1-08022022, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає), а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1-08022022 від 08.02.2022 року ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором №2172403 від 24.07.2021 року в сумі 16400,00 грн., з яких: 5000,00 - сума основного боргу за кредитом; 11400,00 грн. - сума нарахованих процентів.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).
В частині 2 статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу положень ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України).
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст.ст. 1054, 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
У відповідності до ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 цього Кодексу, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд встановив, що між ТОВ «Ленеура Україна» та ОСОБА_1 був укладений Договір №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту та кошти були надані відповідачу.
Згідно розрахунку заборгованості за Договором №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, заборгованість ОСОБА_1 становить 16400,00 грн., з яких 5000,00 грн. - сума кредиту, 11400,00 грн. - відсотки.
Проте, суд не погоджується із заявленим до стягнення з відповідача розміром заборгованості.
Як встановлено вище, договір, укладений між первісним кредитором та відповідачем строковий, а саме, кредит надавався відповідачу на строк 30 днів, тобто до 23.08.2021 року.
Положення ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосоване лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Подібних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54), від 04.02.2020 року у справі №912/1120/16 (пункт 6.19).
Проте, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що кредитор нараховував відповідачу відсотки після закінчення строку дії договору, що суперечить вимогам законодавства та укладеному між сторонами договору, оскільки доказів пролонгації договору позивач не надав.
Враховуючи викладене, суд вважає, що станом на час закінчення строку дії вказаного Договору розмір заборгованості відповідача становив 7850,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума кредиту; 2850,00 грн. (5000,00 грн. х 1,90 % в день = 95 грн. х 30 днів) - відсотки за користування кредитом.
За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилася за Договором №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 7850,00 грн., з яких: 5000,00 грн. сума кредиту, 2850,00 грн. заборгованість за відсотками в межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), після закінчення якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.
Тому, саме заборгованість в розмірі 7850,00 грн. суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, який набув право вимоги до останнього, що підтверджується наявним в матеріалах справи Договором факторингу №1-08022022 від 08.02.2022 року.
Згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивач при поданні позовної заяви через систему «Електронний суд» сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1159,50 грн. (7850,00 (сума, що стягується) : 16400,00 (сума, заявлена до стягнення) х 2422,40 (сума сплаченого судового збору).
Керуючись ст.ст.509, 512, 514, 516, 526,536, 610-612, 626-629, 639,1048-1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст.5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 274, 279, 280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість Договором №2172403 від 24.07.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 7850,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - сума кредиту; 2850,00 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (код ЄДРПОУ 37616221) судовий збір в розмірі 1159,50 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», місцезнаходження: м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, код ЄДРПОУ 37616221.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_3 .
Повне рішення складено 07 травня 2026 року. 

Суддя А.Г. ТРЕНИЧ