ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 404/8536/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26 березня 2026 року (суддя Іванова Н.Ю., повне судове рішення складено 26 березня 2026 року) в справі № 404/8536/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа – поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зорочев Олексій Олександрович, про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Фортечного районного суду міста Кропивницького з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Кіровоградській області (далі – УПП), Департаменту патрульної поліції (далі – ДПП), третя особа – поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зорочев Олексій Олександрович, про:
визнання протиправними дій третьої особи щодо зупинки 14 вересня 2024 року транспортного засобу марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , та вимоги надати поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
скасування постанови від 14 вересня 2024 року серії ЕНА №3050919 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у справи.
Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26 березня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
Вважає, що поліцейський має право вимагати від водія документи лише в разі вчинення правопорушення або під час оформлення ДТП, а якщо факт порушення ПДР не зафіксовано, вимога пред`явити страховий поліс є неправомірною. З урахуванням відсутності порушення ПДР, законних підстав для контролю за наявністю полісу у поліцейського не було. Інформація про відсутність полісу в базі Моторного страхового бюро не може бути підставою для зупинки автомобіля, і вимога поліцейських про пред`явлення документів, зокрема страхового договору, є незаконною.
Крім того, звертає увагу, що він не є власником автомобіля, керуючи яким був безпідставно зупинений 14.09.2024, керував ним вперше і подальшого наміру ним користуватись не мав, власного автомобіля не має, тому договір страхування не укладав, а про відсутність у власника транспортного засобу укладеного договору страхування дізнався лише після зупинки поліцейськими автомобіля 14.09.2024.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участі.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 постановою серії ЕНА №3050919 від 14 вересня 2024 року, винесеною поліцейськм 1 взводу 2 роти 1 батальйону капралом поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зорочевим О.О., був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.
Постанова мотивована тим, що 14 вересня 2024 року о 18 год. 21 хв. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Кропивницькому по вулиці Соборна, 1, був зупинений згідно ч. 1 п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» та в ході перевірки документів водій не пред`явив діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «г» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУаАП.
Дослідивши відеозапис, суд першої інстанції також установив, що позивач був зупинений інспекторами патрульної поліції, які пояснили йому причину зупинки. Після цього, інспектор поліції попросив позивача пред`явити документи, визначені п.2.1. ПДР України, тому відхилив доводи позивача про те, що йому не повідомили причину зупинки та не надали належних доказів порушення ним ПДР, що стало причиною зупинки. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, є формальним, тобто достатньо встановити факт непред`явлення водієм документів, визначених законом, а мотиви його відмови не мають правового значення та не спростовують факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Суд визнає висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 14 вересня 2024 року інспектором патрульної поліції винесено постанову серії ЕНА № 3050919 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, яким накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 
В постанові зазначено, що 14 вересня 2024 року ОСОБА_1 в м. Кропивницькому, по вул. Соборній, 1 керував транспортним засобом марки Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , зупинений згідно з ч. 1 п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», в ході перевірки документів водій не пред`явив діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частиною першою статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ (далі – Закон № 3353-ХІІ) водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством; 
Згідно з підпунктом ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, серед іншого, чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”. 
Підпунктом а) пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час виникнення спірних правовідносин (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) визначав Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі – Закон № 1961-IV), пунктом 21.2 статті 21 якого контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:
відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.
Пунктом 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.
Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. 
При цьому пункт 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу уповноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Послідовний аналіз норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону №1961-IV підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах. 
Пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Відповідно, суд визнає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності у органів Національної поліції України правових підстав у відповідача для перевірки наявності у позивача (водія транспортного засобу) полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.
Основні повноваження поліції визначені статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIIІ), до яких належить повноваження з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (пункт 11 частини першої). 
Відповідно до частини першої статті 35 Закону №580-VIIІ поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (пункт 1); якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення (пункт 3).
Отже, законодавцем надано поліцейським повноваження на зупинення транспортного засобу у разі порушення водієм Правил дорожнього руху.
Наведені обставини спростовують доводи апелянта про протиправність дій третьої особи в частині безпідставного зупинення транспортного засобу як підстави для висновку про протиправність постанови про накладення адміністративного стягнення.
Також доводи апелянта стосовно протиправності, без наявності підстав, установлених статтею 35 Закону №580-VIIІ, зупинки транспортного засобу спростовуються відеозаписом, наданим відповідачем до матеріалів справи, переглядом якого установлено, що третя особа, зупинивши транспортний засіб під керуванням позивача, повідомила причини зупинки транспортного засобу, про що й повідомила позивача.
Як вказано вище, до обов`язків водія, передбачених Правилами дорожнього руху, належить, серед іншого, належить мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”. 
Відповідно, суд визнає помилковими доводи позивача щодо відсутності у цьому випадку правових підстав у третьої особи для перевірки наявності у позивача полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.
Відтак, оскільки позивач керував транспортним засобом, на який був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, є правильним висновок суду першої інстанції про доведеність порушення позивачем підпункту ґ) пункту 2.1 Правил дорожнього руху та правомірність накладення на позивача адміністративного стягнення постановою серії ЕНА №3050919 від 14 вересня 2024 року на підставі частини першої статті 126 КУпАП.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26 березня 2026 року в справі № 404/8536/24 залишити без задоволення.
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 26 березня 2026 року в справі № 404/8536/24 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції, третя особа – поліцейський 1 взводу 2 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Зорочев Олексій Олександрович, про визнання протиправними дій, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 21 травня 2026 року та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 21 травня 2026 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.Є. Чередниченко