Справа №461/2684/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року       місто Львів
Галицький районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря судового засідання Чорнія Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
до 
Акціонерного товариства «Ідея Банк»
(79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ЄДРПОУ: 19390819)
про зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» у якому просить:
- визнати дії Акціонерного товариства «Ідея Банк» щодо відновлення з 23.01.2026 року нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606 014279-20980 незаконними;
-  зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок та списати всі відсотки, пеню та штрафні санкції, нараховані за вказаним кредитним договором починаючи з 23.01.2026 року і до моменту ухвалення рішення суду;
- зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснювати нарахування за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980 із застосуванням вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (без нарахування процентів, штрафних санкцій та пені) до моменту мого фактичного звільнення з військової служби або закінчення особливого періоду;
- відстрочити сплату судового збору за подання даної позовної заяви до ухвалення рішення у справі;
- стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати. 
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що між позивачем та АТ «Ідея Банк» 03.04.2020 року було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980. Згідно з Наказом Міністерства оборони України №135/МГ від 28.10.2024, позивач призваний на військову службу під час загальної мобілізації та проходить службу у лавах Національної гвардії України по теперішній час та у зв`язку з чим має пільги передбачені п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Факт порушення відповідачем прав позивача (відновлення незаконних нарахувань з 23.01.2026 та обмеження терміну дії пільги), а також факт належного повідомлення банку та надання необхідних документів вже встановлено судом. Так, рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 березня 2026 року у справі № 185/5596/25, яке набрало законної сили, встановлено такі преюдиційні обставини:
1. Відповідач ще 29.12.2024 року отримав від позивача пакет всіх необхідних документів на підтвердження статусу військовослужбовця. 
2. «...АТ «Ідея Банк» відновив нарахування за кредитним договором з 23.01.2026 року». 
3. «…Банк повернув усі нараховані відсотки за цей період, а також призупинив нарахування відсотків на рік…». 
Факт безпідставного нарахування відсотків і штрафних санкцій після 23.01.2026 року по теперішній час додатково підтверджується банківською випискою по картковому рахунку позивача. Більше того, відповідач у своєму офіційному листі №Вих.Зв-К-2025-409 від 28.01.2025 підтвердив свою незаконну позицію.
Зазначає, що Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не містить жодних норм, які б дозволяли банку обмежувати строк дії пільги 12 місяцями або вимагати щорічної «актуалізації» статусу. Пільга діє імперативно з початку і до закінчення особливого періоду (або до моменту фактичного звільнення з військової служби). Офіційний лист банку №Вих. Зв-К-2025-409 від 28.01.2025 та Виписка є прямими доказами самовільного та незаконного звуження прав військовослужбовця. Вимоги банку щодо надання військовослужбовцем додаткових похідних довідок (зокрема Форми 5) та їх «поновлення» є штучним створенням перешкод у наданні пільги. 
У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2026 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.
27.04.2026 року, шляхом формування документів в системі Електронний суд, представником відповідача ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, остання заперечує проти задоволення позовних вимог. Зокрема, вказує на те, що згідно роз`яснення Міністерства оборони України, пільга яка передбачена п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідна пільга військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам) надається на весь час їх призову (проходження військової служби), незалежно від того, чи брали (беруть) вони участь у вищезазначених заходах. Тому відповідна пільга має надаватися на підставі переліку таких документів: посвідчення офіцера і генерала або військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (залежно від військового звання військовослужбовця); довідка за визначеною формою 5 у додатку 21 до Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затверджена наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31.01.2024 № 40; витяг (завіреної копії) з наказу по особовому складу про призначення на посаду; для дружин (чоловіків) військовослужбовця додається також свідоцтво про шлюб. 
Зазначає, що припинення нарахувань для кожної категорії позичальників, які визначені в пункті 15 статті 14 вказаного Закону, має здійснюватися з дня набрання чинності законом, що встановлював відповідну категорію позичальників, та за умови отримання банком відповідної заяви та підтвердних документів щодо статусу позичальника. Позивачу було зупинені відсотки після отримання банком всіх документів, які позивач надіслав на адресу Банку 29.12.2024 про що він сам і не заперечує. Банк повернув усі нараховані відсотки за цей період, а також призупинив нарахування відсотків на рік, про що повідомив ОСОБА_1 , тобто з 23.01.2025 року. 
Вказує, що АТ «Ідея Банк» не порушував терміни розгляду звернень громадян, а надіслав відповідь і вчинив усі необхідні дії в межах терміну визначеного Законом. 
Оскільки позивач не виконав цих умов, АТ «Ідея Банк» відновив відповідні нарахування за кредитним договором з 23.01.2026 року. АТ «Ідея Банк» не заперечує проти продовження надання пільги ОСОБА_1 за умови надання ним переліку документів визначених Міністерства оборони України (лист від 06.06.2024 № 220/7900). Нарахування відсотків припинили за період з 28.10.2024р. по 22.01.2026р. Повернення нарахування відсотків проводилося 24.01.2025р. За період з 24.10.2024р. по 23.01.2025р. нараховані відсотки в розмірі 10450,64 грн. Дану суму банк сторнував. Станом на 24.01.2025р. по угоді було нараховані відсотки в розмірі 8516,67 грн., ці відсотки банк списав, і оплачених % було в розмірі 1933,97 грн., суму оплачених відсотків банк повернув і перерахував в оплату заборгованості за тілом кредиту. Отже, АТ «Ідея Банк» не було порушено норм чинного законодавства та належним чином перераховано та сторновано відсотки з 28.10.2024 року, про що повідомлено у відповідному в листі, який позивач додав до свого позову. Всі вказані факти встановлено рішенням Галицького районного суду м. Львові від 02.03.2026 у справі №185/5596/25.
Відтак, просить закрити провадження у справі.
28.04.2026 року, шляхом формування документів в системі Електронний суд, позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої, останній вказує, що предметом розгляду цієї справи є незаконні дії банку у 2026 році, а саме відновлення нарахування відсотків з 23.01.2026, а тому відповідач безпідставно посилається на рішення Галицького районного суду м. Львові у справі №185/5596/25, як підставу доля закриття провадження. 
Зазначає, що 29.12.2024 року надав банку повний пакет документів, включаючи Довідку за формою 5, що вже встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців...» не передбачає "терміну придатності" цих документів або обов`язку військовослужбовця щороку (чи щомісяця, чи щодня) їх поновлювати. 
Вказує, що банк маніпулює номерами та датами документів. Так, лист Міноборони №220/7900 відповідачем вже надавався в іншому спорі Лист Міноборони №321/5126 від 07.06.2024. У самому тексті наданого листа прямо зазначено, що він має виключно роз`яснювальний характер і не є нормою права. У відзиві представник відповідача підтверджує, що самовільно обмежив дію пільги терміном в один рік та відновив нарахування відсотків з 23.01.2026. Закон не дає банку права обмежувати пільгу строком у 12 місяців (чи іншим строком), відповідач цим самим фактично визнав незаконність своїх дій. 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 11.05.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно відповідної заяви, просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно прохальної частини відзиву, просила проводити розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 
1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 
2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.
У свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.
Суд приходить до переконання про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. 
Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
При цьому, суд враховує положення Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які покладають на суд обов`язок продовжувати здійснювати правосуддя в умовах введення воєнного стану, за наявності такої можливості та встановлюють те, що повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. При цьому, скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства прямо забороняється Законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 03.04.2020 між сторонами укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки №С-606-014279-20-980.
Згідно п. 2.3 вказаного Договору, встановлена відповідна процентна ставка за користування коштами кредитної лінії.
Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з питань мобілізації та мобілізаційної готовності) від 28.10.2024 №135/МГ, старшого лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , на підставі мобілізаційного розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.09.2024 №М863дск.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.03.2026 у справі №185/5596/25 встановлено, що позивач 03.11.2024 року звертався до відповідача із письмовою заявою про повернення списаних відсотків за користування кредитом, посилаючись на ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Однак, листом АТ «Ідея Банк» від 02.12.2024 р. позивачу було повідомлено, що для призупинення нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені потрібен наступний пакет документів: довідку форми 5, в якій зазначено дату початку несення військової служби та вид проходження військової служби, видану не більше 3-х місяців до моменту подання в Банк; посвідчення офіцера і генерала або військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу (в залежності від військового звання військовослужбовця); витягу із наказу по особовому складу про призначення на посаду.
29.12.2024 року позивач повторно звернувся до АТ «Ідея Банк» з пакетом документів. Банк повернув усі нараховані відсотки за цей період, а також призупинив нарахування відсотків на рік, про що повідомив ОСОБА_1 , тобто з 23.01.2025 року.
Нарахування відсотків припинили за період з 28.10.2024 р. по 22.01.2026 р. 
Повернення нарахування відсотків проводилося 24.01.2025 р. 
За період з 24.10.2024 р. по 23.01.2025 р. нараховані відсотки в розмірі 10450,64 грн. Дану суму банк сторнував. 
Станом на 24.01.2025 р. по угоді було нараховані відсотки в розмірі 8516,67 грн., ці відсотки банк списав і оплачених відсотків було в розмірі 1933,97 грн. Суму оплачених відсотків банк повернув і перерахував в оплату заборгованості за тілом кредиту.
Оскільки позивач не виконав зазначених умов, АТ «Ідея Банк» відновив нарахування за кредитним договором з 23.01.2026 року. АТ «Ідея Банк» не заперечує проти продовження надання пільги ОСОБА_1 за умови надання ним переліку документів визначених Міністерства оборони України (лист від 06.06.2024 № 220/7900).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Аналіз п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», свідчить про те, що пільги мають:
- військовослужбовці, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову;
- військовослужбовці, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, на відповідача як на військовослужбовця, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час його призову.
Національний банк України у своєму листі від 2 вересня 2014 №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21.08.2014 №322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. Зазначені документи можуть видаватися родинам військовозобов`язаних та резервістів для пред`явлення їх за місцем вимоги.
Отже, припинення нарахувань для кожної категорії позичальників, які визначені в пункті 15 статті 14 Закону про захист військовослужбовців, має здійснюватися з дня набрання чинності законом, що встановлював відповідну 5 категорію позичальників, та за умови отримання банком відповідної заяви та підтвердних документів щодо статусу позичальника.
Згідно листа АТ «Ідея Банк» №Вих.Зв-2025-409 від 28.01.2025 адресованого позивачу, повідомлено про те, що на підставі ч. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців», банком буде призупинено нарахування відсотків за користування кредитом, штрафних санкцій та пені з 28.10.2024. Також, повідомлено про те, що дана пільга встановлюється в термін на 12 місяців, а саме з 23.01.2025 року, із можливістю продовження за умови проведення актуалізації підтверджувальних документів. В разі неотримання документів, які являються підставою для припинення нарахувань, банк здійснить відновлення нарахувань по кредитному договору позивача з 23.01.2026.
Так, відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 11.01.2026 по 10.04.2026, банком здійснено нарахування відсотків, штрафних санкцій, тощо.
Суд критично ставиться, до тверджень і доводів представника відповідача про невиконання позивачем умов визначених у листі №Вих.Зв-2025-409 від 28.01.2025, та як наслідок відновлення нарахування за кредитним договором з 23.01.2026 року. 
Як наведено вище, пунктом 15 частини 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», встановлено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Відтак, ні наведені норми закону, ні положення будь-якого іншого нормативного акту не наділяють банк повноваженнями визначати період дії пільги у разі якщо особа на яку вона поширюється не позбавлена статусу, який цю пільгу надає (військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації). Крім того, жодним нормативним актом не визначено кількість чи черговість подачі банку документів наведених у вищевказаному переліку, у разі якщо такі у банка в наявності і такі вже подавались особою, яка отримала кредит.
Варто також відзначити, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами те, що позивач є особою на яку поширюються наведена вище пільга встановлена Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що такі дії Акціонерного товариства «Ідея Банк» щодо відновлення для  ОСОБА_1 з 23.01.2026 року нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980 є незаконними.
Крім того, з огляду на незаконність зазначених дій банку, суд приходить до висновку, що вимога про зобов`язання Акціонерного товариства «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980, з 23.01.2026, з врахуванням п. 14 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є обґрунтованою.
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги у цій частині є підставними та підлягають до задоволення.
Щодо вимоги зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснювати нарахування за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980 із застосуванням вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (без нарахування процентів, штрафних санкцій та пені) до моменту мого фактичного звільнення з військової служби або закінчення особливого періоду, суд виходить з наступного.
На момент ухвалення даного рішення даних про те, що відповідач має намір продовжувати здійснювати нарахування відповідних платежів не встановлено, адже ці дій стосуються поведінки посадових та службових осіб банку у майбутньому, тобто ці події не настали. Крім того, той факт, що відповідна пільга застосовується на особливий період не доводить та не встановлює того, що позивач може бути звільнений з військової служби протягом дії цього періоду. Отже, суд не може ухвалити рішення про зобов`язання до вчинення дій обов`язок щодо здійснення яких залежить від обставин, які настануть у майбутньому.
Відтак, суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову в цій частині.
Слід також відзначити, що відмова у задоволенні позову в цій частині не перешкоджає банку добровільно у подальшому виконувати вимоги Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а у разі їх ігнорування не перешкоджає позивачу повторно звернутися до суду та захистити свої права у спосіб визначений законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов є підставним в частині вимог №1 та 2, оскільки встановлено, що відповідач, маючи всі необхідні документи для встановлення такої пільги та ненарахування штрафних санкцій, пені, процентів, відновив такі нарахування, всупереч п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити частково.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зокрема у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
При зверненні до суду позивач просив відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.
Відтак, оскільки позовна заява підлягає частковому задоволенню (задоволено одну вимогу немайнового характеру та одну другу частини вимог майнового характеру), судовий збір слід стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави, з врахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», тобто в розмірі 1597 гривень 44 копійок. Решту суми судового збору слід стягнути з позивача (за відмову в одній другій частині заявлених вимог майнового характеру), з огляду на відмову у задоволенні однієї з заявлених вимог.
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року, справа №1519/2-5034/11, провадження № 61-175сво21). 
Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, 

ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Визнати дії Акціонерного товариства «Ідея Банк» щодо відновлення з 23.01.2026 року нарахування відсотків, штрафних санкцій та пені ОСОБА_1 за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980 незаконними.
Зобов`язати Акціонерне товариство «Ідея Банк» здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за Угодою про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки №С-606-014279-20980, з 23.01.2026 по 09.06.2026, з врахуванням п. 14 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь держави 1597 гривень 44 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 532 гривні 48 копійок судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:
позивач –  ОСОБА_1 
( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 )
відповідач – Акціонерне товариство «Ідея Банк»
представник відповідача — Трофімова Лариса Анатоліївна
(79008, м. Львів, вул. Валова, 11; ЄДРПОУ: 19390819) 

Повний текст рішення складено 09 червня 2026 року.

Головуючий суддя  В.В. Стрельбицький