ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/466/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи
за позовом Приватного підприємства "Агрогруп - БРВ" (Одеська обл., селище Саврань, вул. Миру, 167, код ЄДРПОУ 39591762)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Полісся" (34000, Рівненська обл., Зарічненський район, с. Зарічне, вул. Аерофлотська, буд. 2Б, код ЄДРПОУ 41756288) 
про стягнення 757 038 грн. 53 коп..
В судовому засіданні приймали участь:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Агрогруп - БРВ" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Полісся", в якому, посилаючись на порушення умов Договору №02/10/-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 02.10.2025, просить стягнути з останнього заборгованість у сумі 757 038 грн. 53 коп..
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на "04" травня 2026 року.
29.04.2026 року через систему Електронний суд Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить виключити з доказової бази односторонній акт звірки взаєморозрахунків від 16.03.2026 як такий, що не підписаний Відповідачем і не є підтвердженням визнання боргу; відмовити у стягненні інфляційних втрат у розмірі 5781,09 грн. у зв`язку з неправомірним подвійним стягненням при валютно-індексованому зобов`язанні; зменшити розмір пені на підставі ст.551 ЦК України.
Крім того, просить суд витребувати у Позивача дані GPS-моніторингу (файли треків, звіти телематичної системи або бортового комп`ютера комбайну CASE IH AFX 7230 (державний номер НОМЕР_1 ) за період з 08.11.2025 по 28.02.2026 року, що підтверджують фактичне місцезнаходження техніки та реальну площу оброблених угідь. Дане клопотання обгрунтовує тим, що без зазначених даних неможливо об`єктивно перевірити відповідність кількості гектарів, зазначених в актах виконаних робіт, фактично відпрацьованій площі.
Ухвалою суду від 04.05.2026 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "АК Полісся" у задоволенні клопотання про витребування доказів. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на "25" травня 2026 року.
22.05.2026 року через систему Електронний суд представником позивача подано заперечення на відзив, в яких просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі, при цьому зазначає наступне. Акт звірки підписаний з двох сторін без зауважень у відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідач не навів та не подав до суду доказів оскарження чи скасування чи звернення до позивача з вимогою чи пропозицією щодо скасування або відкликання або інших дій направлених на визнання недійсним акту звірки взаєморозрахунків.
Твердження відповідача про те, що позивачем не було подано GPS - моніторингу позивач вважає безпідставним та необгрунтованим, з огляду на те, що за умовами договору на позивача не покладалося обов`язку здійснювати налаштування обладнання та контроль його роботи, а лише розміщення у зернозбиральному комбайні та контроль його постійного живлення від прикурювача зернозбирального комбайна. Відповідачем і не передавалися спеціальні електронні ключі доступу до вказаного обладнання позивачу як і кінцевий результат роботи обладнання шляхом моніторингу фіксації даних вказаним обладнанням на кінцевий носій інформації ні фізично, ні юридично. Тому припущення відповідача що об`єми робіт не відповідають дійсності і обов`язок позивача подати до суду трекера роботи GPS моніторингу для підтвердження вважає безпідставними та необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. 
Позивач зазначає, що акти приймання робіт та акти виконаних робіт які готував сам відповідач та перевіряв їх дані з показниками GPS моніторингу є підписані сторонами без зауважень і не оскаржені або іншим чином не спростовані самим відповідачем. 
Щодо нарахування індексу інфляції по даній справі, позивач зазначає, що розрахунок орендної плати було здійснено у відповідності до умов Договору додатку № 2 та Основного Договору тобто після підписання Актів. Нарахування індексу інфляції в порядку ст. 625 ЦК України здійснювалося на період який не покритий валютною прив`язкою до долара США. Інших рахунків щодо розрахунку орендної плати після неналежного виконання грошового зобов`язання відповідача не здійснювалося. Тому твердження відповідача що розрахунок індексу інфляції здійснений з урахуванням прив`язки до курсу долара СІІІА вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.
Щодо нарахування пені та її зменшення позивач заперечує з огляду на таке. Договір підписаний сторонами та скріплений печатками сторін, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже є чинним і обов`язковим для сторін. Відповідно до норм чинного законодавства сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язання - порушення строків надання послуг, що є їх правом. Відповідач, прийнявши на себе зобов`язання за договором погодився із передбаченою ним відповідальністю за прострочення взятих на себе зобов`язань, а також усвідомлював визначені строки оплати за перевезення. Договір був укладений сторонами в період дії в Україні воєнного стану та запровадженої мобілізації, тому при погодженні строків оплати вказані обставини мали бути враховані відповідачем. При цьому відповідач підписав вищевказані договори на викладених у ньому умовах, чим підтвердив можливість виконання зобов`язань з оплати у визначений у договору строк. Будь-яких доказів, які б підтверджували об`єктивну неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань, в матеріали справи не подано. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач не довів наявності виняткових обставин, за яких можливе зменшення неустойки. 
У судове засідання 25.05.2026 року не з`явились представники позивача та відповідача, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема, в електронні кабінети. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Відповідач, причин неявки в судове засідання не повідомив. Неявка відповідача є повторною.
Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача та відповідача.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним. 
02.10.2025 року між Приватним підприємством "Агрогруп-БРВ", як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК Полісся", як Орендарем, було укладено Договір №02/108-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем» (надалі Договір).
Між сторонами було підписано Додаток № 2 до Договору 02/10-25 від 02 жовтня 2025 року, яким сторони визначили що вартість оренди сільськогосподарської техніки на кукурудзі становить 45 доларів США а на сої 70 доларів США.
08 листопада 2025 року сторони підписали Акт приймання передачі техніки за котрим позивач передав відповідачу техніку в оренду з екіпажем позивача.
Пунктом 1.1. Договору сторони домовилися що у порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно статті 805 Цивільного Кодексу України, Орендодавець зобов`язується передати Орендареві в строкове платне користування, транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - Екіпаж), а орендар зобов`язується прийняти техніку Орендодавця та сплачувати орендну плату за її використання.
Пунктом 2 Договору сторони погодили вимоги до техніки позивача за умовами якого до переліку технічних вимог відсутні наявність GPS моніторингу.
Пунктом 3 сторони погодили порядок передачі Техніки в оренду та повернення Техніки. Пунктом 3.2. Договору сторони погодилися що передача Техніки в оренду здійснюється Сторонами за Актом приймання - передачі. Акт приймання - передачі підписується представниками Сторін та скріплюється печатками Орендодавця та Орендаря (за наявності печатки) Сторони домовилися, що перед початком надання послуг за цим Договором Орендар за власним бажанням може передати Орендодавцю обладнання (GPS - трекер) на основі акту приймання - передачі (додаток №3 до Договору) яке має бути повернуте в останній день надання послуг за цим Договором або на першу вимогу Орендаря. 
Пунктом 4.1 Договору встановлено що термін оренди встановляється з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання - передачі, який є невід`ємною частиною Договору та триває до моменту повернення техніки.
Пунктом 5.1 Договору сторони встановили, що орендна плата за Договором становить загальну вартість наданих послуг оренди та розраховується у Додатку №2 (в усіх його редакціях) до цього Договору, які з моменту підписання є невід`ємною його частиною. Пунктом 5.2. Договору встановлено, оплата за користування технікою здійснюється Орендарем на поточний рахунок Орендодавця, зазначений у даному Договорі, у розмірі зазначеному в актах приймання - передачі наданих послуг. 
Відповідно до пунктом 5.3. Договору розрахунок за даним договором здійснюється на підставі виставленого акту виконаних робіт (наданих послуг) наступним чином: загальна вартість відпрацьованих гектарів за цим Договором визначається шляхом помноження передбаченого об"єму робіт на відповідну вартість за 1 га. Точна кількість відпрацьованих гектарів визначається відповідними актами виконаних робіт (наданих послуг) які Орендар та Орендодавець підписують після кожних відпрацьованих 200 (двісті) га. та остаточний в день закінчення виконання робіт. Орендар здійснює оплату за кожні відпрацьовані 200 (двісті) га не пізніше (трьох) банківських днів після підписання акту виконаних робіт (наданих послуг) а остаточні розрахунки по орендній платі проводяться Орендарем протягом 10 днів з дати підписання Сторонами Акту виконаних робіт (наданих послуг). На підписання Акту виконаних робіт (наданих послуг) Орендарю надається 3 (три) календарні дні. Якщо орендар має зауваження до акту виконаних робіт (наданих послуг) він надає Орендарю обгрунтоване пояснення, щодо відмови від підписання такого Акту виконаних робіт (наданих послуг).
Пунктом 6.1 позивач взяв на себе наступні зобов`язання:
6.1.1. Надати в оренду техніку в технічно справному стані; протягом усього строку оренди не втручатися в господарську діяльність Орендаря, окрім перевірки використання технічного стану Техніки та погодження з Орендарем необхідності проведення Орендодавцем поточного або капітального ремонту Техніки.
6.1.2. Протягом усього строку дії цього Договору, підтримувати Техніку в належному стані, включаючи проведення поточного та капітального ремонту і надання необхідного приладдя та устаткування.
6.1.3. Забезпечувати своїми силами керування, технічне обслуговування та експлуатацію за цільовим призначенням відповідно до цілей оренди.
Пунктом 6.2.1 за даним договором відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно сплачувати орендну плату.
Пунктом 7.1 договору сторони домовилися що факт надання послуг з оренди підтверджується Сторонами Актом приймання - передачі наданих послуг оренди.
Пунктом 9.1.1 Договору сторони також домовилися, що у разі неналежного виконання грошового зобов`язання Орендарем пункту 5.3. даного Договору, Орендар зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 0,1 % за кожний день прострочення оплати.
Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання про що сторонами відповідно до умов договору було підписано наступні Акти:
- Акт №ОУ - 0000114 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 11 листопада 2025 року за котрим позивач надав в оренду техніки на загальну вартість 32 129,72 грн., відповідач зазначив що претензій щодо суми не має. Відповідно позивач надав Рахунок на оплату за № СФ - 0000129 від 11.11.2025 року про що є також відмітка в Акті;
- Акт №ОУ - 0000158 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30 листопада 2025 року за котрим позивач надав в оренду техніки на загальну вартість 165 374,68 грн., відповідач зазначив що претензій щодо суми не має. Відповідно позивач надав Рахунок на оплату за № СФ- 0000133 від 30.11.2025 року про що є також відмітка в Акті;
- Акт №ОУ - 0000160 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 16 грудня 2025 року за котрим позивач надав в оренду техніки на загальну вартість 211 185,20 грн., відповідач зазначив що претензій щодо суми не має. Відповідно позивач надав Рахунок на оплату за № СФ -0000134 від 16.12.25;
- Акт № ОУ - 0000002 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28 лютого 2026 року за котрим позивач надав в оренду техніки на загальну вартість 291 517,90 грн., відповідач зазначив що претензій щодо суми не має.
Відтак позивач надав техніки в оренду на загальну суму 700 207,50 грн..
Моментом виникнення грошового зобов`язання, згідно умов пунктів 5 договору, у відповідача стосовно чотирьох сум - 10 днів з моменту підписання акту виконаних робіт, а саме:
1. Акт № ОУ - 0000114 підписано 11 листопада 2025 року на суму 32 129.72 грн., відтак початок моменту неналежного виконання настає 22 листопада 2025 року.
2. Акт № ОУ - 0000158 підписано 30 листопада 2025 на суму 165 374.68 грн., відтак початок моменту неналежного виконання настає 11 грудня 2025 року.
3. Акт № ОУ - 0000160 підписано 16 грудня 2025 на суму 211 185.20 грн, відтак початком моменту неналежного виконання настає 27 грудня 2025 року.
4. Акт № ОУ - 0000002 підписано 28 лютого 2026 на суму 291 517,90 грн., відтак початком моменту неналежного виконання настає 11 березня 2026 року.
Як встановлено судом, в підтвердження наявності вказаної заборгованості між сторони, в порядку положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», було підписано Акт звірки взаєморозрахунків де відображена сума заборгованості відповідача в розмірі 901 687,50 грн. станом на 16.03.2026 року.
Додатковим доказом наявності та підтвердження заборгованості є факт реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість у відповідності до Податкового законодавства, де позивач зареєстрував ПДВ на користь відповідача, який в свою чергу прийняв дану суму у власні зобов`язання, а податковий орган здійснив реєстрацію в Єдиному Реєстрі податкових накладних.
Відтак, Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, однак Відповідач неналежним чином не виконав взяті на себе зобов`язання і не здійснив оплату оренди ТЗ, чим допустив порушення умов договору та положень норм чинного законодавства.
Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли між суб`єктами господарювання на підставі укладеного правочину та є відносинами з найму (оренди) майна які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК) 
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 1 статті 525 Цивільного кодексу України встановлена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За умовами ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
За приписами ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Отже, договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин зобов`язані виконувати належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак, з огляду на вищезазначене, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 700 207 грн. 50 коп. орендної плати за користування технікою грунтується на договорі та законі і, відповідно, є правомірною.
Заперечення відповідача, наведені у відзиві щодо основної суми боргу, є безпідставними та необгрунтованими з огляду на таке.
Акт звірки розрахунків, який відповідач вважає неналежним доказом не є основним доказом на підставі якого судом встановлено наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем. Доказами, на підставі яких суд встановив наявність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позивача є первинні фінансово-бухгалтерські документи, як то господарські договори, акти здачі-приймання робіт (надання послуг), рахунки на оплату, податкові накладні, тощо. Крім того суд зазначає, що акт-звірки підписаний сторонами без зауважень у відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», та в ньому визначено рух господарських операцій, зокрема, наявність заборгованості відповідача.
Посилання відповідача щодо правильності застосування курсів НБУ на дати підписання кожного акту здачі-приймання робіт (надання послуг) не заслуговують на увагу, так як відповідач не був позбавлений права на перевірку вказаного при підписанні самих актів, однак підписав їх без зауважень.
Відповідач у відзиві зазначає що оскільки нібито позивачем не було подано GPS - моніторингу то позов вважається необгрунтованим і відтак у задоволенні слід відмовити. Однак дане припущення є лише безпідставним та необгрунтованим з огляду на наступне: Пунктом 1.1. Договору сторони домовилися що, у порядку та на умовах, визначених цим Договором та згідно статті 805 Цивільного Кодексу України, Орендодавець зобовязується передати Орендареві в строкове платне користування транспортні засоби та самохідні машини чи механізми (далі техніка) разом із обслуговуючим персоналом (далі - Екіпаж) а Орендар зобовязується прийняти Техніку Орендодавця та сплачувати орендну плату за її використання.
Пунктом 2 Договору сторони погодили вимоги до техніки позивача за умовами якого до переліку технічних вимог відсутні наявність GPS моніторингу.
Пунктом 3 сторони погодили порядок передачі Техніки в оренду та повернення Техніки.
Пунктом 3.2. Договору сторони погодилися що передача Техніки в оренду здійснюється Сторонами за Актом приймання - передачі. Акт приймання - передачі підписується представниками Сторін та скріплюється печатками Орендодавця та Орендаря (за наявності печатки) Сторони домовилися, що перед початком надання послуг за цим Договором Орендар за власним бажанням може передати Орендодавцю обладнання (GPS - трекер) на основі акту приймання - передачі (додаток №3 до Договору) яке має бути повернуте в останній день надання послуг за цим Договором або на першу вимогу Орендаря. Як вбачається з пояснень позивача вказане обладнання з дозволу позивача було розміщено на зернозбиральні комбайни, основними функціями вказано обладнання є за наявності інтернет покриття зчитування інформації із зернозбирального комбайна належного позивачу даних щодо кількості скошеного зерна його вологості та інших показників скошеного зерна належного відповідачу та передача даних по спеціальному інтернет ключу доступному лише відповідачу на електронні пристрої відповідачу. Однак жодних даних входу або електронних ключів а також самий пристрій який отримує кінцеву інформацію відповідач не передавав позивачу оскільки вказана інформація жодним чином не стосується позивача оскільки вона фіксує показники врожайності, вологості та кількості скошеного зерна на тому чи іншому полі (при наявності інтернет покриття). Тому вказана інформація є такою що потрібна була виключно відповідачу і жодним чином не впливає на права та обов`зки позивача а є лише фіксацією результатів доцільності та реалізації тих чи інших агротехнічних операцій котрі відповідач проводив на орендованих полях, з метою покращення врожайності і використовує дані показники GPS моніторингу для фіксації отриманої врожайної та покращення врожайності на майбутні сезони.
За умовами вищевказаного договору позивач взяв на себе зобов`язання лише прийняти GPS моніторинг обладнання, розмістити його у ТЗ і забезпечити його живлення з прикурювача зернозбирального комбайна, а потім після виконання робіт передати відповідачу що і відбулося шляхом підписання актів приймання техніки та актів передачі техніки після завершення робіт без жодних зауважень.
При цьому слід зазначити, що за умовами договору на позивача не покладалося обов`язку здійснювати налаштування обладнання та контроль його роботи а лише розміщення у зернозбиральному комбайні та контроль його постійного живлення від прикурювача зернозбирального комбайна.
Тому припущення відповідача що об`єми робіт не відповідають дійсності і обов`язок позивача подати до суду трекера роботи GPS моніторингу для підтвердження є безпідставними та необгрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи. Тим більше акти приймання робіт та акти виконаних робіт які готував сам відповідач та перевіряв їх дані з показниками GPS моніторингу є підписані сторонами без зауважень і не оскаржені або іншим чином не спростовані самим відповідачем, так як таке право відповідача було закріплено останнім абзацом пункту 5.3. Договору а саме: Якщо Орендар має зауваження до Акту виконаних робіт (наданих послуг) він надає Орендодавцю обгрунтоване пояснення, щодо відмови від підписання такого Акту виконаних робіт (наданих послуг). Однак жодних зауважень від відповідача не надходило, акти всі підписано сторонами без будь яких зауважень.
Щодо стягнення 3% річних та інфляційних суд зазначає наступне.
Цивільне зобов`язання передбачає наявність обов`язку боржника відносно кредитора, якому кореспондується право кредитора вимагати у боржника виконання відповідного обов`язку, і таке зобов`язання в силу частин другої та третьої статті 11 ЦК України може виникати на підставі договорів та інших правочинів, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інших юридичних фактів, безпосередньо з актів цивільного законодавства тощо.
Згідно статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 Цивільного кодексу України терміном договору є час, впродовж якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки за договором. 
Закінчення терміну договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.9.1 Договору у разі порушення своїх зобов`язань за цим Договором, Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором і чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
З огляду на вищезазначене нарахування Позивачем 3% річних та інфляційних, у зв`язку з простроченням Відповідача щодо оплати оренди транспортних засобів, грунтується на законі.
Заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов, про нібито подвійне застосування інфляційних втрат не приймаються судом до уваги, з огляду на наступне.
Розрахунок орендної плати було здійснено у відповідності до умов Додатку № 2 та Основного Договору після підписання Актів здачі-прийняття робіт, а саме:
- АКТ № ОУ - 0000114 було підписано 11 листопада 2025 року. Відповідно позивачем було здійснено розрахунок орендної плати з урахуванням курсу долара США та виставлено Рахунок СФ - 0000129 на оплату 11.11.2025 року. Інших рахунків позивачем не виставлялося, курс долара не перераховувався, а розрахунковий період нарахування індексу інфляції згідно п. 5.3. Договору починається 22 листопада 2025 року. Тобто нарахування індексу інфляції здійснювалося уже на період не покритий валютним застереженням, нових рахунків позивач не виставляв, курсову різницю позивач не нараховував.
- АКТ №ОУ - 0000158 було підписано 30 листопада 2025 року. Відповідно позивачем було здійснено розрахунок орендної плати з урахуванням курсу долара CША та виставлено Рахунок СФ - 0000133 на оплату 30.11.2025 року. Інших рахунків позивачем не виставлялося, курс долара не перераховувався, а розрахунковий період нарахування індексу інфляції згідно п. 5.3. Договору починається 11 грудня 2025 року. Тобто нарахування індексу інфляції здійснювалося уже на період не покритий валютним застереженням, нових рахунків позивач не виставляв, курсову різницю позивач не нараховував.
- АКТ № ОУ - 0000160 було підписано 16 грудня 2025 року. Відповідно позивачем було здійснено розрахунок, орендної плати з урахуванням курсу долара США та виставлено Рахунок СФ - 0000134 від 16.12.25 року. Інших рахунків позивачем не виставлялося, курс долара не перераховувався, а розрахунковий період нарахування індексу інфляції згідно п. 5.3. Договору починається 27 грудня 2025 року. Тобто нарахування індексу інфляції здійснювалося уже на період не покритий валютним застереженням, нових рахунків позивач не виставляв, курсову різницю позивач не нараховував.
- АКТ № ОУ- 0000002 було підписано 28 лютого 2025 року. Відповідно позивачем було здійснено розрахунок орендної плати з урахуванням курсу долара СІІІА та виставлено Рахунок СФ - 0000002 від 05.03.2026 року. Інших рахунків позивачем не виставлялося, курс долара не перераховувався, а розрахунковий період нарахування індексу інфляції згідно п. 5.3. Договору починається 11 березня 2026 року. Тобто нарахування індексу інфляції здійснювалося уже на період не покритий валютним застереженням, нових рахунків позивач не виставляв, курсову різницю позивач не нараховував.
Відтак нарахування індексу інфляції, в порядку ст. 625 ЦК України, здійснювалося на період який не покритий валютною прив`язкою до долара США. Інших рахунків щодо розрахунку орендної плати після неналежного виконання грошового зобов`язання відповідача не здійснювалося. Тому припущення відповідача що розрахунок індексу інфляції здійснений з урахуванням прив`язки до курсу долара СІІІА не відповідає фактичним обставинам справи.
В той же час суд зазначає, що висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц та інші висновки Верховного Суду, на які посилається відповідач, не є релевантними до правовідносин, що виникли між сторонами даної справи з огляду на таке.
Так у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №296/10217/15-ц та ряду інших постанов мова йде про наявність прив`язки грошового зобов`язання до долара за відповідний період прострочки саме того періоду за який було здійснено нарахування інфляційних, тобто якщо нарахування індексу інфляції відбувається за календарний місяць по якому уже закріплено прив`язку до долара США.
Що ж стосується конкретно нарахування індексу інфляції у даній справі, то суд зазначає, що розрахунок орендної плати було здійснено у відповідності до умов Договору та Додатку № 2 до нього, виходячи з твердої суми долара США за 1 га с/г робіт. В той же час загальний розмір орендної плати за с/г роботи сторони вказали у Актах здачі-прийняття робіт та визначили його у гривнях. При цьому сторони ні у договорі, ні у актах здачі-прийняття робіт не погоджували того, що у разі несвоєчасної сплати орендної плати дана сума буде перерахована по відношенню до долара США на момент оплати. 
Тобто нарахування індексу інфляції здійснювалося уже за період не покритий валютним застереженням, а нових рахунків позивач не виставляв, курсову різницю не нараховував. 
Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних, зробленого позивачем, суд зазначає, що останній є частково арифметично невірним.
Щодо розрахунку 3% річних суд зазначає наступне:
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000114 у сумі 340,56 грн. є вірними;
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000158 становить 1495,17 грн.;
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000160 становить 1562,19 грн.;
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000002 становить 479,21 грн..
Всього 3% річних складають 3877 грн. 13 коп..
Щодо розрахунку інфляційних суд зазначає наступне:
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000114 становить 610,44 грн., так як за вісім днів прострочки платежу за листопад 2025 інфляційні складають 00 грн.;
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000158 приймається судом у сумі нарахованій позивачем - 3024,56 грн.;
- нарахування по Акту здачі-прийняття робіт № ОУ - 0000160 приймається судом у сумі нарахованій позивачем - 2111,85 грн..
Всього інфляційні складають 5746 грн. 85 коп..
Щодо нарахування пені суд зазначає наступне.
Статтею 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Відповідно до статті 547 вказаного Кодексу правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Суд зазначає, що Договором №02/10/-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 02.10.2025, укладеним між сторонами, не передбачено забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені.
Відтак суд зазначає, що за відсутності правочину щодо забезпечення виконання зобов`язання у вигляді пені, вчиненого із додержанням письмової форми, нарахування позивачем пені за невиконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором №02/10/-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 02.10.2025 не грунтується на законі, і, відповідно, не підлягає задоволенню. 
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищенаведене, та те, що позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем умов Договору №02/10/-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 02.10.2025, а відповідач вказаного не спростував, позовні вимоги Приватного підприємства "Агрогруп - БРВ" підлягають частковому задоволенню.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд-
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АК Полісся" (34000, Рівненська обл., Зарічненський район, с. Зарічне, вул. Аерофлотська, буд. 2Б, код ЄДРПОУ 41756288) на користь Приватного підприємства "Агрогруп - БРВ" (Одеська обл., селище Саврань, вул. Миру, 167, код ЄДРПОУ 39591762) основний борг за Договором №02/10/-25 оренди транспортних засобів та самохідних машин чи механізмів з екіпажем від 02.10.2025 у сумі 700 207 грн. 50 коп., 3877 грн. 13 коп. 3 % річних, 5746 грн. 85 коп. інфляційних втрат та 10 647 грн. 47 коп. судового збору.
3. В решті позову відмовити у задоволенні.
4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.