ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 р.	Справа № 440/7340/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду та в режимі відео конференції адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.01.2026, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі №440/7340/25
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до  Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Держпродспоживслужби в м. Києві, звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі - ГУ ДПСС в Полтавській області, суб`єкт владних повноважень, контролюючий орган, апелянт) в якій просить визнати протиправним та скасувати постанову № 027 від 19 травня 2025 року винесену ГУ ДПСС в Полтавській області на ФОП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп - НОМЕР_1 , штрафу у розмірі 10000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170000 грн.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ ДПСС в Полтавській області №027 від 19.05.2025 про накладення штрафу у сумі 170000 грн. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПСС в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач був повідомлений за адресою реєстрації (місцезнаходження) про необхідність з`явитися до ГУ ДПСС в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Воскресенській узвіз, 7, для прийняття участі у розгляді справи стосовно невиконання встановлених законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд (Акт від 12.05.2025 року № 027), не з`явився, свого представника для проведення такого заходу у зазначений період не направив, та документи, що були визначені у вимогах, не надав, що свідчить про створення перешкоди в проведенні перевірки характеристик продукції та невиконані встановлених Законом вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд.
Всі документи були направлені на офіційну адресу позивача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Підтвердженням вручення є повідомлення про вручення з особистим підписом про отримання кореспонденції. Позивач не надав жодних належних доказів, які б спростовували факт отримання ним кореспонденції.
Апелянт зазначив, що ним були вчинені усі залежні від нього дії, спрямовані на повідомлення позивача щодо проведення стосовно нього перевірки і необхідність подання документів, та щодо дати, місця та часу розгляду матеріалів перевірки. В свою чергу, позивачем не надано доказів того, що він не отримав поштові відправлення з незалежних від нього об`єктивних причин. Тому, оскаржувана постанова від 19.05.2025 № 027 про накладення штрафу у розмірі 170000 грн прийнята ГУ ДПСС в Полтавській області на підставі, у межах та у спосіб, що передбачений законодавством України, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для її скасування. 
ФОП ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (рнокпп - НОМЕР_1 ) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).
Основний від діяльності 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.
Наказом від 21.04.2025 №605-ОД ГУ ДПСС в Полтавській області призначило позапланову перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання у ФОП ОСОБА_1 (а.с.48).
23.04.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області направлено на адресу місця реєстрації здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , лист від 23.04.2025 №Вих-01-27/07.1/2071 про проведення позапланової перевірки з 07.05.2025 за місцем знаходження органу ринкового нагляду за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 52-53). 
Вказаний лист з копіями направлення від 21.04.2025 №297 та вимогою про надання документів відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вручено з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою».
25.04.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про проведення позапланової перевірки з 07.05.2025 за місцем знаходження органу ринкового нагляду за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50). 
Вказаний лист з копіями направлення від 21.04.2025 №297 та вимогою про надання документів направлено позивачу за адресою: АДРЕСА_4 та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано 01.05.2025 (а.с.50 зворот - 51).
Крім того, 24.05.2025 з метою проведення позапланової перевірки, фахівцями ринкового нагляду ГУ ДПСС в Полтавській області, на електронну адресу avatop.s@gmail.com, яка зазначена в Безкоштовному запиті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було надіслано лист, яким повідомлено про позапланову перевірку, вимогу про надання документів та скановану копію направлення на проведення перевірки від 21.04.2025 № 297 (а.с.54 зворот -55).
Відповідно до акту перевірки характеристик продукції від 12.05.2025 №027, період проведення перевірки з 07.05.2025 по 12.05.2025, позапланова перевірка характеристик продукції не проведена, станом на 12.05.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області не отримано копій документів та інформації, що необхідні для проведення позапланової перевірки характеристик продукції. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 було створено перешкоди у проведенні позапланової перевірки характеристик продукції, шляхом невиконання встановлених законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції вимог посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд» (а.с.57 зворот - 60).
Зазначений акт перевірки характеристик продукції від 12.05.2025 та протокол про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 12.05.2025 №010 були направлені на адреси ФОП ОСОБА_1 :
- АДРЕСА_4 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601145314856, даний лист було вручено одержувачу 16.05.2025); 
- АДРЕСА_6 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601145314228, даний лист було вручено одержувачу 16.05.2025); 
- АДРЕСА_1 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601145316107, даний лист було вручено члену родини 23.05.2025) (а.с.63-67).
ГУ ДПСС в Полтавській області за результатами розгляду акту перевірки характеристик продукції від 12.05.2025 та протоколу про виявлене порушення вимог Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 12.05.2025 №010 виявлено, що ФОП ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 6 частини четвертої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" було винесено постанову від 19.05.2025 №027 (а.с.71 зворот - 73).
Відповідно до постанови про накладення штрафу від 19.05.2025 №027 позивач повинен сплатити у 15-ти денний строк штраф у розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 170 000 гривень. 
Постанову накладення штрафу від 19.05.2025 №027 було направлено позивачу на адреси:
- АДРЕСА_4 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601148227903, даний лист було вручено одержувачу 22.05.2025); 
- АДРЕСА_6 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601148227377, даний лист було вручено одержувачу 22.05.2025); 
- АДРЕСА_1 (відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0601148224424, даний лист було вручено члену родини 23.05.2025) (а.с.67 зворот - 71).
Вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Питання проведення перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульоване Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2735-VI (далі - Закон № 2735-VI) та «Про загальну безпечність нехарчової продукції» від 02.12.2010 № 2736-VI (далі - Закон № 2736-VI).
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону 2735-VI законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2735-VI:
встановлені вимоги - вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами;
невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - невиконання всіх або частини обмежувальних (корегувальних) заходів або пов`язаних із ними дій, визначених у рішенні про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;
державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам;
орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, державний колегіальний орган, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду).
Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - це перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом № 2736-VI повноваження також через свої територіальні органи, термін «орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.
За змістом частини 1 статті 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.
Статтею 7 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що суб`єкти господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції мають право: 1) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, додержання вимог законодавства; 2) перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, наявність службових посвідчень; 3) одержувати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; 4) бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; 5) одержувати в установленому порядку від органів ринкового нагляду і митних органів необхідну, доступну та достовірну інформацію про результати ринкового нагляду і контролю продукції; 6) вимагати від посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції, забезпечення конфіденційності будь-якої інформації, одержаної під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, крім випадків, визначених цим та іншими законами України; 7) оскаржувати в установленому законом порядку будь-які рішення, приписи, дії та бездіяльність органів ринкового нагляду, митних органів та їх посадових осіб; 8) звертатися за захистом своїх прав та інтересів до суду; 9) вживати за власною ініціативою заходів щодо запобігання та уникнення ризиків, які становить продукція, що надається ними на ринку, забезпечення відповідності цієї продукції встановленим вимогам та усунення порушень вимог, встановлених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; 10) отримувати безоплатну консультативну допомогу від органу ринкового нагляду з метою запобігання порушенням під час здійснення заходів державного ринкового нагляду; 11) при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» суб`єкти господарювання зобов`язані при здійсненні господарської діяльності ефективно взаємодіяти між собою під час вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, передбачених цим Законом.
Статтею 16 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначені права осіб, які здійснюють контроль продукції: 1) проводити у випадках і порядку, визначених цим Законом, перевірки документів та вибіркові обстеження зразків продукції;2) вимагати від декларантів надання документів і матеріалів, необхідних для здійснення контролю продукції, перевіряти їх та одержувати копії документів і матеріалів, що свідчать про факти порушення законодавства;3) вимагати від декларантів надання у погоджений з ними строк усних чи письмових пояснень з питань, що виникають під час здійснення контролю продукції;4) вимагати від декларантів припинення дій, що перешкоджають здійсненню заходів контролю продукції.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності.
Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають:а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Так, частинами третьою - четвертою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Відповідно до частини п`ятої статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Відповідно до пункту 6 частини сьомої статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають такі документи (їх копії) та інформація, зокрема документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.
Тобто, позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, мають бути надані документи, які містять необхідну та достатню інформацію для ідентифікації товару, його виробників, постачальників та замовників, чого в ході перевірки здійснено позивачем не було.
Частиною десятою статті 23 "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що у разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду перебіг строку проведення перевірки починається з дня одержання органом ринкового нагляду від суб`єкта господарювання документів (їх копій) на продукцію, зазначених у частині сьомій цієї статті.
Згідно з приписами статті 23-1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» для здійснення планової або позапланової перевірки характеристик продукції орган ринкового нагляду видає наказ, який має містити предмет перевірки (найменування виду (типу), категорії та/або групи продукції), найменування та адресу об`єкта, де розміщується продукція.
На підставі наказу оформляється направлення на проведення перевірки, яке підписується керівником органу ринкового нагляду або його заступником із зазначенням його прізвища, імені та по батькові і засвідчується печаткою відповідного органу.
Посадова особа органу ринкового нагляду не має права здійснювати перевірку без направлення на проведення перевірки та службового посвідчення.
З аналізу вищевказаного, суд дійшов висновку, що проведення посадовими особами перевірки характеристик продукції здійснюється на підставі наказу органу ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки.
Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 44 Закону №2735-VI, до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі, зокрема, створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, - у розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Створення суб`єктом господарювання перешкод шляхом недопущення до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд, становить склад правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини четвертої статті 44 Закону, за яке передбачається відповідальність у вигляді накладення штрафу у встановленому цим Законом розмірі.
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону № 2735-VI відповідальність за порушення вимог цього Закону встановлюється цим та іншими законами України.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 44 Закону № 2735-VI до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі невиконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених статтею 29 цього Закону, крім усунення формальної невідповідності, передбаченої частиною третьою статті 29 цього Закону, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів (крім юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів - юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування.
За змістом частини 7 статті 44 Закону № 2735-VI відповідальність за порушення інших вимог цього Закону встановлюється згідно із законом.
Справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками (головою та членами або уповноваженими посадовими особами державного колегіального органу) відповідно до їх компетенції.
Про вчинення порушень, зазначених у цій статті, посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг.
Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою.
У разі відмови фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи підписати протокол посадова особа органу ринкового нагляду (голова та член або уповноважена посадова особа державного колегіального органу) вносить до такого протоколу відповідний запис.
Один примірник протоколу вручається фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, чи керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі, а другий - зберігається в органі ринкового нагляду.
Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду (голова та члени або уповноважені посадові особи державного колегіального органу), які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.
Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.
Матеріалами справи підтверджено, що Наказом від 21.04.2025 №605-ОД ГУ ДПСС в Полтавській області призначило позапланову перевірку характеристик продукції за ланцюгом постачання у ФОП ОСОБА_1 (а.с.48).
23.04.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області направлено на адресу місця реєстрації здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , лист від 23.04.2025 №Вих-01-27/07.1/2071 про проведення позапланової перевірки з 07.05.2025 за місцем знаходження органу ринкового нагляду за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, буд.7 (а.с. 52-53). 
Вказаний лист з копіями направлення від 21.04.2025 №297 та вимогою про надання документів відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не вручено з підстав «адресат відсутній за вказаною адресою».
25.04.2025 ГУ ДПСС в Полтавській області направлено ФОП ОСОБА_1 повідомлення про проведення позапланової перевірки з 07.05.2025 за місцем знаходження органу ринкового нагляду за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз, буд.7 (а.с.50). 
Вказаний лист з копіями направлення від 21.04.2025 №297 та вимогою про надання документів направлено позивачу за адресою: вул. Київська 13, Шостаки, Полтавський район, Полтавська область, 37947 та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано 01.05.2025 (а.с.50 зворот - 51).
Крім того, 24.05.2025 з метою проведення позапланової перевірки, фахівцями ринкового нагляду ГУ ДПСС в Полтавській області, на електронну адресу avatop.s@gmail.com, яка зазначена в Безкоштовному запиті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, було надіслано лист, яким повідомлено про позапланову перевірку, вимогу про надання документів та скановану копію направлення на проведення перевірки від 21.04.2025 № 297 (а.с.54 зворот -55).
Вказане свідчить, про те, що позивач був належним чином поінформований як про проведення перевірки так і про обов`язок надати витребувані у нього документи.
Перебування позивача за кордоном не вливає на його обов`язок надати витребувані у нього документи.
Посилання представника позивача на те, що відомості про направлення та вручення позивачеві поштового відправлень не знайдені на сайті Укрпошти є хибними, оскільки, по-перше, повідомлення про вручення поштового відправлення є належним доказом вручення відповідного поштового відправлення, по-друге, згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінет Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, відповідна інформація зберігається лише 6 місяців, а на момент здійснення представником позивача відповідного запиту (19.02.2016) з моменту направлення позивачеві направлення на перевірку та вимоги про надання документів та їх отримання позивачем (травень 2025 року) минуло понад півроку.
З огляду на зазначене, висновок суду першої інстанції про те, що позивач не був обізнаний з проведенням перевірки є помилковим, проте це не впливає на правильність загального висновку суду про задоволення позову.
Під час судового розгляду встановлено, що відповідач повідомляв позивача лише про проведення перевірок, однак про час і місце розгляду справи щодо притягнення до відповідальності в жодному із направлених відповідачем листів не зазначено.
Представник відповідача у наданих письмових поясненнях та у судовому засіданні повідомила, що позивач не викликався на розгляд справи, оскільки вважала, що чинним законодавствам на ГУ ДПСС в Полтавській області не покладався обов`язок такого виклику.
Колегія суддів вважає таке твердження представника відповідача безпідставним з огляду на таке.
Відповідно до частити 2 статті 3 Закону 2735-VI відносини щодо прийняття, набрання чинності, оскарження в адміністративному порядку, виконання, припинення дії адміністративних актів у сфері державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції, які не врегульовані цим Законом, регулюються Законом України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону № 2073-IX цей Закон регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.
За змістом частини 1 статті 4 Закону № 2073-IX принципами адміністративної процедури є: 1) верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності; 2) рівність перед законом; 3) обґрунтованість; 4) безсторонність (неупередженість) адміністративного органу; 5) добросовісність і розсудливість; 6) пропорційність; 7) відкритість; 8) своєчасність і розумний строк; 9) ефективність; 10) презумпція правомірності дій та вимог особи; 11) офіційність; 12) гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні; 13) гарантування ефективних засобів правового захисту.
Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Закону № 2073-IX адміністративний орган зобов`язаний у порядку, встановленому законом, забезпечувати реалізацію права особи на доступ до інформації, що пов`язана з прийняттям та виконанням адміністративного акта стосовно неї.
Учасник адміністративного провадження має право знати про початок адміністративного провадження та про своє право на участь у такому провадженні, а також право на ознайомлення з матеріалами відповідної справи.
Положення статті 17 Закону № 2073-IX встановлюють, що особа має право бути заслуханою адміністративним органом, надавши пояснення та/або заперечення у визначеній законом формі до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес особи.
Адміністративний орган зобов`язаний здійснювати інформування та консультування учасників адміністративного провадження з питань, що стосуються адміністративного провадження, а також щодо змісту їхніх прав та обов`язків.
Особа має право у передбаченому законом порядку витребовувати та/або надавати документи, а також інші докази, що стосуються обставин адміністративної справи.
За змістом пунктів 2, 4, 5, 6 статті 28 Закону № 2073-IX учасники адміністративного провадження мають право, зокрема, брати участь в адміністративному провадженні особисто або через своїх представників, бути заслуханими адміністративним органом з питань, що є предметом адміністративного провадження, до прийняття адміністративного акта, який може негативно вплинути на право, свободу чи законний інтерес такого учасника, отримувати та надавати документи, інші докази, що стосуються обставин справи, бути поінформованими про дату, час і місце слухання у справі (в разі його проведення).
Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 2073-IX учасник адміністративного провадження має право бути заслуханим адміністративним органом до прийняття рішення у справі, якщо таке рішення може негативно вплинути на його право, свободу чи законний інтерес, крім випадків, передбачених цим Законом.
Право учасника адміністративного провадження бути заслуханим реалізується ним шляхом подання до адміністративного органу своїх пояснень та/або заперечень у спосіб, передбачений цим Законом для подання заяви.
Адміністративний орган інформує учасника адміністративного провадження про можливі негативні наслідки його неучасті у провадженні та ненадання пояснень та/або заперечень у справі, у тому числі у разі оскарження адміністративного акта.
В рішенні у справі «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява № 29979/04, пункт 70).
За вказаних обставин відповідач не дотримався принципу «належного врядування» під час прийняття оскаржуваної постанови, оскільки порушив процедуру її прийняття.
Відповідно до статті 87 Закону № 2073-IX адміністративний акт є правомірним, якщо він прийнятий компетентним адміністративним органом відповідно до закону, що діяв на момент прийняття акта.
Протиправним є адміністративний акт, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою цієї статті, зокрема:
1) прийнятий адміністративним органом, що:
а) не мав на це повноважень;
б) використав дискреційні повноваження незаконно;
2) суперечить положенням закону щодо форми та змісту адміністративного акта;
3) порушує норми матеріального права;
4) не відповідає принципам адміністративної процедури.
Порушення адміністративним органом передбаченої законом адміністративної процедури, якщо воно не вплинуло і не могло вплинути на правомірність вирішення справи по суті, не спричиняє протиправності адміністративного акта.
При цьому положення частини 3 статті 87 Закону № 2073-IX не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки відповідач порушив один із принципів адміністративної процедури: гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 9 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
З огляду на те, що відповідач належним чином не повідомив ФОП ОСОБА_1 саме про розгляд справи щодо притягнення останнього до відповідальності, чим позбавив його права надати свої пояснення, заперечення, докази на їх підтвердження, колегія суддів вважає оскаржувану постанову про накладення штрафу протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки її було винесено без дотримання принципів обґрунтованості, пропорційності та гарантування права особи на участь в адміністративному провадженні.
При цьому з огляду на те, що відповідачем було допущено суттєве порушення процедури розгляду питання про притягнення позивачки до відповідальності, яке саме по собі є підставою для скасування оскаржуваної постанови, то доводам сторін по суті виявлених порушень колегія суддів не надає оцінки.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог апеляційної інстанції та не вбачає підстав для її задоволення.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27 січня 2026 року по справі №440/7340/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено 06.05.2026.