ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 квітня 2026 року 	Справа № 280/1631/24 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі::
головуючого судді Батрак І.В.,
за участю секретаря: Федорчука Є.В.,
представника позивача Колодки Б.О.,
представника відповідача Лисенка Є.А.
розглянувши у відритому судовому засіданні в режимі відеоконференції зв`язку адміністративну справу
за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49031, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 57, код ЄДРПОУ ВП 43968079)
до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, код ЄДРПОУ 00130926)
про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне МУ ДПС, позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - ПАТ «Запоріжжяобленерго», відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків в загальній сумі 132268214,11 грн на користь державного бюджету України.
Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) та зазначає, що згідно з обліковою карткою платника у відповідача наявна заборгованість у розмірі 127677896,00 грн, яка виникла в результаті несплати у встановлені законодавством строки узгоджених сум податкового зобов`язання з податку на додану вартість, самостійно визначених платником податків шляхом подання відповідних декларацій/уточнюючих розрахунків. Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додатну вартість за період з 23.02.2023 по 12.02.2024 на суму 4504352,11 грн. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку відповідачем не сплачено. На час розгляду справи у суді заборгованість відповідачем не погашена, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг у загальному розмірі 132268214,11 грн.
Ухвалою судді від 26.02.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Ухвалою суду від 19.03.2024 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09 квітня 2024 року.
Відповідач позов не визнав, 09 квітня 2024 року через систему «Електронний суд» надіслав відзив (вх. №16744) на позовну заяву, у якому вказує, що податковим органом на підставі положення п. 95.5 ст. 95 ПК України прийнято Рішення №8 від 29.10.2020 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу». Вказане рішення не є скасованим та дозволяє податковому органу самостійно здійснювати стягнення заборгованості. Таким чином, вважає, що позивач вже застосував механізми примусового стягнення податкового боргу з ПАТ «Запоріжжяобленерго» за спірний період. Крім того, податковим органом регулярно направляються інкасові доручення до банків, де знаходяться рахунки товариства щодо примусового списання коштів з рахунків ПАТ «Запоріжжяобленерго». Тому, стверджує, що у разі задоволення позовних вимог податкової служби щодо стягнення податкового боргу шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, що обслуговують платника податків – матиме місце подвійне стягнення з відповідача податкового боргу, що є протиправним. Зауважує, що з 23.05.2020 податковий орган мав обов`язок приймати податкове повідомлення-рішення щодо визначення платнику податків зобов`язання зі сплати пені. Однак, в даному випадку такого податкового повідомлення-рішення прийнято не було, тому вказана пеня підлягає списанню та не може бути стягнена. Таким чином, наголошує, що дії податкового органу щодо стягнення вищезазначеної пені є абсолютно неправомірними та прямо протирічать нормам ПК України. Просить відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.
09 квітня 2024 року в підготовчому засіданні судом за клопотанням представника відповідача відкладено підготовче засідання на 09 травня 2024 року.
Представником позивача до матеріалів справи через систему «Електронний суд» долучені пояснення (вх. №1833), у яких додатково підкреслює, що ПК України не містить обмежень щодо можливості податкового органу звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу, у разі якщо прийнято рішення керівника щодо його стягнення. При цьому, рішення керівника №8 від 29.10.2020 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу» стосується лише сум, самостійно нарахованих платником, до складу яких не входить пеня. Крім того, зазначає, що метою стягнення податкового боргу в судовому порядку є погашення конкретної його частини, яка визначена рішенням суду, що виникла на підставі конкретних документів. Тому, обсяг права контролюючого органу виставляти платіжні інструкції на примусове списання коштів на підставі рішення суду необхідно тлумачити з урахуванням його мети. Тобто, не можна розглядати суму податкового боргу, що зазначена до стягнення в рішенні суду як таку, що неодмінно у повному обсязі має бути примусово стягнута з платника на його підставі. Таке тлумачення права на стягнення цілком відповідає його меті, оскільки суд в своєму рішенні про стягнення податкового боргу не може врахувати обставини, що можуть настати після його ухвалення, а саме можливу самостійну сплату такого боргу платником, або стягнення певної його частини за рішенням керівника, яке прийнято до судового рішення. Таким чином, на підставі рішення суду можливо стягнути лише ту частину податкового боргу, що зазначена у такому рішенні, яка не погашена, в тому числі у випадках, коли частина податкового боргу стягнена на підставі рішення керівника. Звертає увагу суду, що відповідач у відзиві зазначає про неправомірність нарахування пені у розмірі 4504352,11 грн, посилаючись на мораторій та невірний на його думку спосіб нарахування, але в межах розгляду справи про стягнення податкового боргу правомірність нарахування пені не є предметом спору, та може розглядатися лише за позовом платника податків. 
09 травня 2024 року в підготовчому засіданні за клопотанням представника позивача суд відклав підготовче засідання для ознайомлення з клопотанням щодо зупинення провадження у справі на 16 травня 2024 року.
Ухвалою суду від 16.05.2024 судом задоволено клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження в адміністративній справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №280/3821/24 за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» до Східного МУ ДПС про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 03.03.2026 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19 березня 2026 року.
19 березня 2026 року підготовче засідання по справі відкладено на 26 березня 2026 року.
Представником позивача надіслано до суду через систему «Електронний суд» пояснення (вх. №15594 від 24.03.2026), у яких вказує, що станом на 24.03.2026 податковий борг, який обліковується за ПАТ «Запоріжжяобленерго» в межах даної справи становить 78080842,02 грн, що підтверджується «історією недоїмки». Однак, із посиланням на приписи п. 95.3 ст. 95 ПК України у зв`язку із тим, що на день звернення до суду з позовною заявою податковий борг обліковувався у повному обсязі в розмірі 132268214,11 грн, Східне МУ ДПС вважає правомірним задоволення позову у повному обсязі.
26 березня 2026 року відкладено підготовче засідання по справі на 30 березня 2026 року.
30 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28 квітня 2026 року.
Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав у повному обсязі із підстав, викладених у позові, а також письмових поясненнях.
Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти позову заперечив, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.
Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.
АТ «Запоріжжяобленерго» (код ЄДРПОУ 00130926) зареєстроване юридичною особою 17.05.2000, про що свідчать офіційні відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами діяльності відповідача за КВЕД-2010 є: 35.13 Розподілення електроенергії; 85.32 Професійно-технічна освіта; 35.14 Торгівля електроенергією тощо.
Так, відповідачем до Східного МУ ДПС були подані податкові декларації, відповідно до яких підприємством самостійно визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, у т.ч.:
- № 9029599869 від 20.02.2023, термін сплати 02.03.2023, на суму 11033561,00 грн,
- № 9053873881 від 17.03.2023, термін сплати 30.03.2023, на суму 3539655,00 грн,
- № 9085499279 від 19.04.2023, термін сплати 01.05.2023, на суму 19937063,00 грн,
- № 9115751823 від 18.05.2023, термін сплати 30.05.2023, на суму 21691510,00 грн,
- № 9146057910 від 20.06.2023, термін сплати 30.06.2023, на суму 2816874,00 грн,
- № 9178794530 від 20.07.2023, термін сплати 31.07.2023, на суму 17090697,00 грн,
- № 9210677712 від 18.08.2023, термін сплати 30.08.2023, на суму 9428759,00 грн,
- № 9243016333 від 19.09.2023, термін сплати 02.10.2023, на суму 12955024,00 грн,
- № 9278392122 від 20.10.2023, термін сплати 30.10.2023, на суму 13875595,00 грн,
- № 9314232220 від 20.11.2023, термін сплати 30.11.2023, на суму 677981,00 грн,
- № 9346510297 від 20.12.2023, термін сплати 02.01.2024, на суму 3289178,00 грн,
- № 9376000783 від 19.01.2024, термін сплати 30.01.2024, на суму 11341999,00 грн,
- за рахунок несплати задекларованих податкових зобов`язань згідно уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок на суму 85966,00 грн:
- № 9032214646 від 23.02.2023 за 01.12.2022 на суму 3912,00 грн,
- № 9053872913 від 17.03.2023 за 01.11.2022 на суму 42,00 грн,
- № 9053872925 від 17.03.2023 за 01.10.2022 на суму 36,00 грн,
- № 9053872909 від 17.03.2023 за 01.01.2023 на суму 24,00 грн,
- № 9053872888 від 17.03.2023 за 01.08.2022 на суму 38,00 грн,
- № 9053872894 від 17.03.2023 за 01.07.2022 на суму 57,00 грн,
- № 9053872916 від 17.03.2023 за 01.06.2022 на суму 43,00 грн,
- № 9053872910 від 17.03.2023 за 01.12.2022 на суму 22,00 грн,
- № 9173858076 від 14.07.2023 за 01.11.2022 на суму 254,00 грн,
- № 9257321655 від 03.10.2023 за 01.11.2020 на суму 63002,00 грн,
- № 9257322787 від 03.10.2023 за 01.04.2023 на суму 3204,00 грн,
- № 9257322525 від 03.10.2023 за 01.06.2023 на суму 1930,00 грн,
- № 9257322667 від 03.10.2023 за 01.05.2023 на суму 4489,00 грн,
- № 9258070972 від 04.10.2023 за 01.08.2023 на суму 539,00 грн,
- № 9325142872 від 30.11.2023 за 01.10.2022 на суму 320,00 грн,
- № 9325143479 від 30.11.2023 за 01.01.2023 на суму 374,00 грн,
- № 9325144858 від 30.11.2023 за 01.07.2023 на суму 113,00 грн,
- № 9325145332 від 30.11.2023 за 01.09.2023 на суму 669,00 грн,
- № 9008658941 від 25.01.2024 за 01.05.2022 на суму 21,00 грн,
- № 9008659457 від 25.01.2024 за 01.07.2022 на суму 23,00 грн,
- № 9008659709 від 25.01.2024 за 01.08.2022 на суму 26,00 грн,
- № 9008660139 від 25.01.2024 за 01.09.2022 на суму 21,00 грн,
- № 9008660357 від 25.01.2024 за 01.10.2022 на суму 23,00 грн,
- № 9008660913 від 25.01.2024 за 01.04.2023 на суму 5057,00 грн,
- № 9008661120 від 25.01.2024 за 01.05.2023 на суму 1727,00 грн.
Крім того, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додатну вартість за період з 23.02.2023 по 12.02.2024 у сумі 4504352,11 грн.
ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Східного МУ ДПС, в якій просило:
визнати протиправними дії щодо нарахування позивачеві пені по податку на додану вартість у загальному розмірі 10029849,57 грн, зокрема: з 23.07.2021 по 29.10.2021 на суму 1784033,65 грн, з 07.07.2023 по 29.12.2023 - 3099010,05 грн; з 05.01.2024 по 29.03.2024 - 5146805,87 грн;
зобов`язати внести зміни до інтегрованої картки позивача шляхом виключення з неї операцій по нарахуванню пені з податку на додану вартість у загальному розмірі 10029849,57 грн, зокрема: з 23.07.2021 по 29.10.2021 на суму 1784033,65 грн; з 07.07.2023 по 29.12.2023 - 3099010,05 грн; з 05.01.2024 по 29.03.2024 - 5146805,87 грн.
На обґрунтування своїх вимог вказувало, що нарахування пені здійснено без прийняття окремого податкового повідомлення-рішення, що суперечить вимогам податкового законодавства.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №280/3821/24, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024, позовну заяву у частині вимог за період з 23.07.2021 по 23.10.2023 на суму 3410283,33 грн залишено без розгляду у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду.
Щодо решти позовних вимог рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі №280/3821/24, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.10.2024, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.01.2025 по справі №280/3821/24 касаційну скаргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» залишено без задоволення, а рішення та постанову без змін.
Згідно із даними облікової картки платника податків у ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 24.03.2026 наявна заборгованість по податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні (робіт, послуг) в межах даної справи становить 78080842,02 грн.
Контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: 06.01.2016 уповноваженому представнику відповідача вручено податкову вимогу форми «Ф» №1-23 від 06.01.2016 на суму 67185679,54 грн, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця вказаної вимоги.
Зважаючи на несплату відповідачем у добровільному порядку узгодженого зобов`язання в установлені законодавством строки Східне МУ ДПС звернулось із даним адміністративним позовом до суду.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.
Підпунктами 49.18.1 та 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.
За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).
За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що самостійно визначені ПАТ «Запоріжжяобленерго» податкові зобов`язання з податку на додану вартість в установлені законодавством строки повністю сплачені не були та набули статусу податкового боргу, що саме відповідачем не заперечено.
Підпунктом 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України закріплено поняття пені як суми коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу (пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України).
Пунктом 129.4 ст. 129 ПК України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Відповідно до п. 131.1. ст. 131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.
Так, за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня з податку на додатну вартість за період з 23.02.2023 по 12.02.2024 у сумі 4504352,11 грн.
Із матеріалів справи вбачається, що правомірність та обґрунтованість нарахування відповідачу пеня з податку на додатну вартість була предметом дослідження в адміністративній справі №280/3821/24 та встановлена рішеннями судів першої, апеляційної та касаційної інстанції, які набрали законної сили.
Суд зазначає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст.78 КАС України).
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).
Із матеріалів справи вбачається, що 06.01.2016 уповноваженому представнику відповідача вручено податкову вимогу форми «Ф» №1-23 від 06.01.2016 на суму 67185679,54 грн, про що свідчить його підпис у відповідній графі корінця вказаної вимоги. Враховуючи положення п.42.2 ст. 42 ПК України, вказана податкова вимога вважається врученою відповідачу належним чином.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Суму податкового боргу відповідачем повністю погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.
За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Отже, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п. 95.1 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На момент розгляду справи в суді заборгованість по податку на додану вартість з вироблених товарів в Україні (робіт, послуг) у розмірі 78080842,02 грн відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Оскільки відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення податкового боргу задовольнити частково.
Стягнути з рахунків платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (код ЄДРПОУ 00130926), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику, податковий борг у розмірі 78080842,02 грн (сімдесят вісім мільйонів вісімдесят тисяч вісімсот сорок дві гривні 02 копійки).
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Повний текст рішення складено та підписано 04.05.2026.

Суддя І.В. Батрак