справа № 631/648/26
провадження № 3/631/328/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року селище Нова Водолага

Суддя Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко Світлана Василівна, розглянувши в залі судових засідань № 1 приміщення суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста Свердловськ, громадянина України 
(паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нововодолазьким РВ УМВС України в Харківській області 21.12.2001 року), одруженого, 
без утриманців, номер картки платника податків НОМЕР_2 , 
який зареєстрований та фактично проживає за адресом: 

АДРЕСА_1 ;

за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

21.05.2026 року о 10 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , знаходячись за адресом:  АДРЕСА_1 ,- порушив терміновий заборонний припис (серії АА № 131579) від 21.05.2026 року із забороною на 3 доби, з 09 години 00 хвилин 20.05.2026 року по 09 годину 00 хвилин 23.05.2026 року, на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, а саме: вступив в контакт із постраждалою ОСОБА_2 попри заборону будь якого спілкування. Правопорушення вчинене повторно протягом року (постанова Нововодолазького районного суду № 631/425/26 від 03.04.2026 року, яка набрала законної сили 14.04.2026 року), чим скоїв проступок, передбачений частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 до судді з`являвся, свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав повністю та прохав суворо не карати.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винність у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення також доведена й всіма зібраними, наданими судді та дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності. 

Так, відповідно до приписів статті 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, сукупністю даних Протоколу про адміністративне правопорушення (серії ВБА № 204141), складеного 21.05.2026 року інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції Сокол Л. Г., підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення (а. с. 2).

Згідно з рапортом інспектора СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Багліковим Б., поданим 21.05.2026 року на ім`я начальника відділення поліції № 3 Харківського РУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області полковника поліції Юрченка Юрія, 21.05.2026 року в складі ГРПП разом із капітаном поліції Сокол Л. Г. на планшетний пристрій надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про домашнє насильство. Прибувши на місце події за адресою: АДРЕСА_1 ,- ними встановлено, що ОСОБА_1 , лаявся нецензурною лайкою в бік своєї дружини ОСОБА_2 , та наніс їй тілесних ушкоджень, а саме: завдав удару ногою по нозі над коліном, залишивши синець, чим порушив вимоги термінового заборонного припису від 20.05.2026 (серія АА № 131579) про заборонну в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Також з`ясовано, що ОСОБА_1 повторно вчиняє адміністративне правопорушення протягом року, а саме: не виконує терміновий заборонний припис, тому відносно останнього складено протокол за частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а. с. 3).

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), складеного 21.05.2026 року інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції Сокол Л. Г., ОСОБА_2 , попереджена про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину згідно зі статтею 383 Кримінального кодексу України, зробила заяву, в якій просила прийняти міри до свого чоловіка ОСОБА_1 , який 21.05.2026 року приблизно о 10 годині 15 хвилин наніс їй тілесних ушкоджень, а саме: вдарив ногою по правій нозі ззаду вище коліна, чим залишив синець. Судово-медичну експертизи проходити буде (а. с. 4).

З письмових пояснень ОСОБА_2 від 21.05.2026 року вбачається, що вона проживає за адресом: АДРЕСА_1 ,- та цього дня близько 10 годині 15 хвилин її чоловік ОСОБА_1 хоча і отримав терміновий заборонний припис на спілкування з нею протягом трьох діб, починаючи з 20 травня 2026 року і до 23 травня 2026 року, все ж таки прийшов до неї та почав нецензурно лаятись на неї та вдарив її ногою по нозі, через що в неї залишився синець (а. с. 5).

Зі змісту термінового заборонного припису (серії АА № 131579), складеного 20.05.2026 року інспектором СРПП ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції Щербиною О. М., відносно кривдника ОСОБА_1 , який 07 годині 35 хвилин, знаходячись за адресом:  АДРЕСА_1 ,- перебуваючи у сімейних відносинах - будучи чоловіком ОСОБА_2 , умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру, а саме: висловлювався нецензурною лайкою, замахувався кулаками в бік потерпілої, принижував честь та гідність потерпілої. Своїми умисними діями правопорушник міг заподіяти шкоду психологічному та фізичному здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 . Стосовно кривдника ОСОБА_1 винесено зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи строком на 3 доби, починаючи з 09 години 00 хвилин 20.05.2026 року та до 09 години 00 хвилин 23.05.2026 року (а. с. 24).

Відповідно до копії актового запису про шлюб (серії П-ВЛ № 454606), складеного 27.07.1985 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 27.07.1985 року зареєстрували шлюб, про що того ж дня складено відповідний актовий запис № 84. Прізвище подружжя після державної реєстрації шлюбу «Свяжини» (а. с. 8 – 9).

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О., прийнятою 27.03.2026 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/376/26 (провадження № 3/631/230/26), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а. с. 11 – 13).

Постановою судді Нововодолазького районного суду Харківської області Мащенко С. В., прийнятою 03.04.2026 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/425/26 (провадження № 3/631/244/26), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною 2 статті 173-8 та частиною 3 статті 173-2  Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (а. с. 15 – 21).

Відповідно до частини 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративно караним є діяння, передбачене частиною другою цієї статті, вчинене повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

В той же час частина 2 статті 173-8 Кодексу України  про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Оскільки постановами суддів Нововодолазького районного суду Харківської області Пархоменко І. О. (прийнятою 27.03.2026 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/376/26 (провадження № 3/631/230/26), та ОСОБА_4 (прийнятою 03.04.2026 року в межах справи з єдиним унікальним № 631/425/26 (провадження № 3/631/244/26), ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, він є належним суб`єктом інкримінованого йому адміністративного проступку.

Отже, оцінивши матеріали справи та наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, своєчасному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю факт вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доведеним, а тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

В силу пункту 1 частини 1 статті 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя визнає обставиною, яка пом`якшує відповідальність  ОСОБА_1 , щире розкаяння винного.

В силу змісту статті 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя не вбачає наявності обставин, які кодифікований закон визнає такими, що обтяжують відповідальність винному.

При накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, суддя враховує характер вчинення правопорушень, ступень вини, майновий стан, особу правопорушника, а також наявність обставин, що пом`якшують відповідальність винного, та відсутність тих, що її обтяжують, й вважає за необхідне накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, установлених частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 40 х 17 гривень = 680,00 гривень.

Доходячи такого, суд зважає на те, що більш тяжке стягнення, передбачене санкцією частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у виді громадських робіт до правопорушника застосувати не можна, оскільки він є чоловіком, старше 60 років, оскільки народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що згідно з приписом частини 3 статті 30-1 зазначеного кодифікованого акта є перешкодою для їх призначення. 

Визнаючи  ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладаючи на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, слід вирішити питання про стягнення з нього й судового збору.

Так, відповідно до вимог статті 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. При цьому розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким законом, що встановлює правові засади справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями), частина 1 та пункт 5 частини 2 статті 4 якого передбачають, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у сумі, яка дорівнює 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому він справляється. 

Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України.

Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року, з 01 січня 2026 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 3328,00 гривень.

Таким чином, у зв`язку із накладенням на  ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути й судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 гривень, із розрахунку: 0,2 х 3328 гривень = 665,60 гривень.

Приймаючи постанову, суддя також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд – у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Окрім того, Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів», що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 20 пункту 3 та абзаців 3 і 6 підпункту 20 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Нововодолазький район Харківської області та утворені Красноградській район Харківської області (з адміністративним центром у місті Красноград) у складі території Старовірівської сільської територіальної громади (на цей час Берестинський район та місто Берестин відповідно) та Харківський район Харківської області (з адміністративним центром у місті Харків) у складі території Нововодолазької селищної територіальної громади, що затверджені Кабінетом Міністрів України, тощо.

При цьому, як чітко визначив законотворець у пункті 6 своєї Постанови, у продовж тримісячного строку з дня набрання нею чинності Кабінет Міністрів України повинен привести свої нормативно-правові акти у відповідність із нею та забезпечити таке приведення міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів.

Одночасно із цим, приписами статті 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями), а також статтею 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», закріплено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації, інстанційності і визначається законом.

Пунктом 3-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вищезазначеного Закону на законодавчому рівні унормовано, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до цього, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.

Натомість, закон, який змінює існуючу систему судоустрою та приводить її у відповідність до нового адміністративно-територіального устрою, не прийнятий, Валківський окружний суд на цей час свою діяльність не розпочав, воєнний стан на території України не припинений та не скасований, а тому справа перебувала на розгляді судді належного та повноважного суду.

На підставі викладеного, діючи в точній відповідності із законом, з метою зміцнення законності, виховання особи, яка вчинила це адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, керуючись статтею 125 Конституції України, прийнятої 28.06.1996 року № 254к/96-ВР (із змінами та доповненнями); статтею 17 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями); Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року «Про утворення та ліквідацію районів»; пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року; статтею 40 Бюджетного кодексу України № 2456-VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями); статтею 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.07.2011 року (із змінами та доповненнями); абзацом 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» № 4695-IX від 03.12.2025 року, а також частиною 5 статті 7, статтями 23, 27, 33 - 35, 38, 40-1, частиною 3 статті 173-8, частиною 3 статті 173-8, статтями 245, 246, 249, 251, 252, частиною 2 статті 268, частиною 2 статті 277, статтями 280, 283 – 285, частиною 2 статті 287 та статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 8073-Х від 07.12.1984 року (із змінами та доповненнями),

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного проступку, передбаченого частиною 3 статті 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 680,00 гривень (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Стягнути зі  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до відповідальності, її законним представником, захисником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області. 

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами, звертається до виконання протягом трьох місяців і підлягає виконанню з моменту її винесення, за виключенням випадків, прямо передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанову винесено, оформлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в одному примірнику.

Суддя          С. В. Мащенко