Справа № 644/4365/26 
Провадження № 3/644/1181/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 червня 2026 р. м.Харків
Суддя Індустріального районного суду міста Харкова – Попова В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП - НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання/перебування: АДРЕСА_1 
за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 12 квітня 2026 року о 12 годині 54 хвилин, рухаючись по провулок Чепельський, 11 в м.Харків, керував електросамокатом LikeBike Solo20230401104 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18-А у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 
Також в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що свідки не залучались, велась відеофіксація на б/к 472528, 475693.
За вказаним фактом у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 638592 від 12.04.2026 за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, повідомлявся про день, час та місце судового розгляду належним чином та своєчасно шляхом направлення судової повістки в смс повідомленні у додатку Viber, про що свідчать довідки про їх доставку (а.с. 10, 11,12, 13). Заяв, клопотань тощо від нього не надходило. 
Відомості про дати та час судових засідань знаходяться у вільному доступі на офіційному сайті Судової влади за адресою в мережі Інтернет https://court.gov.ua/fair/ та сайті Індустріального районного суду міста Харкова.
Суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.
Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
За таких обставин та враховуючи те, що судом з достатньою мірою вжито всіх заходів для того, щоб ОСОБА_1 мав можливість надати свої аргументи під час публічного слухання цієї справи у суді, викликався до суду, проте не вжив заходів для явки до суду та не поцікавився рухом справи щодо нього, суд приходить до висновку, що по справі наявні всі дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.
Враховуючи положення ст.268 КУпАП, яка не містить імперативної заборони щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638592 від 12.04.2026, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч.1 ст.256 КУпАП. 
Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами по справі про адміністративне правопорушення:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638592 від 12.04.2026, складеним у відношенні ОСОБА_1 уповноваженою державою особою (а.с. 1);
- направленням ОСОБА_1 на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ХОР «ОКНЛ» від 12.04.2026 (а.с. 4);
- рапортом поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Переверзева А.;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він пояснює, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці (а.с. 5);
- відеозаписом з подією за участю ОСОБА_1 .
Як вбачається з протоколу серії ЕПР1 № 638592 складеного 12.04.2026 у відношенні ОСОБА_1 , останній заперечень, зауважень щодо невідповідності внесених до протоколів даних не заявляв. 
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) суду не надано.
Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувався, що свідчить про відсутність незгоди з діями працівників поліції під час складання ними протоколу та в свою чергу свідчить про умисність його дій та усвідомлення протиправного характеру своїх дій.
Протокол про адміністративне правопорушення та відеозапис не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.
З врахуванням викладеного протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 серії ЕПР1 № 638592 від 12.04.2026 складено в установленому законом порядку, що відповідає вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП.
У п.1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Транспортні засоби поділяють на механічні та немеханічні.
Відповідно до п. 1.10 Розділу 1 Правил, механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; -мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт. 
Відповідно до практики Касаційного кримінального суду Верховного Суду слідує, що будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Із визначення випливає, що межа між механічними і немеханічними транспортними засобами проходить тільки в класі транспортних засобів із електродвигуном.
Згідно змісту постанови Верховного Суду від 15 березня 2023 року у справі № 127/5920/22 якщо в транспортний засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням засобу, характеристика як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Вищезазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду №278/3362/15-к від 01.03.2018.
У постанові Верховного Суду по справі №127/5920/22 від 15.03.2023, касаційна інстанція зазначила, що використання електросамоката чи іншого подібного засобу (моноколеса, сегвея тощо) для переміщення особи як учасника дорожнього руху є джерелом підвищеної небезпеки в розумінні ст. 1187 ЦК України, якщо в конкретному випадку такий засіб приводився в рух за допомогою встановленого на ньому електричного двигуна; для кваліфікації діяльності, пов`язаної з таким використанням електричного самоката, характеристика електросамоката як механічного транспортного засобу з урахуванням потужності електродвигуна, встановленого на ньому, значення не має.
Отже, коли електросамокат служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, він є повноправним учасником дорожнього руху та вважається транспортним засобом.
Крім того, Законом України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» містить визначення: електричний колісний транспортний засіб це дво- і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Також у зазначеному Законі наведено визначення: низько-швидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Отже, за змістом наведених норм законодавства України електоскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка цим Законом офіційно визнаються транспортними засобами.
Зібрані у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.
Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 , встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Таким чином, суд при розгляді адміністративного матеріалу не бере до уваги окремі докази, а дає оцінку як кожному доказу окремо, так й в сукупності.
Згідно з вимогами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
П. 5 ч. 2 ст. 16 вищезазначеного закону визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 638592 у відношенні ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Що стосується доводів ОСОБА_1 , викладених в письмових поясненнях, що він не відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки суд не приймає, оскільки огляд на стан саме наркотичного сп`яніння на місці зупинки нормами закону/підзаконними нормативними актами не передбачений.
Об`єктивною стороною адміністративного правопорушення є саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.
Пунктом 12 глави ІІ діючої Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 , встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 суду не надав.
На підставі викладеного, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно положень ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283-285 КУпАП

п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян на користь держави (отримувач коштів ГУК у Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету 21081300) у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в особі Державної Судової Адміністрації України (отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783; банк отримувача- Казначейство України(ЕАП); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету – 22030106 у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що після набрання даною постановою законної сили у випадку несвоєчасної сплати грошового стягнення (штрафу) у 15-денний строк з дня вручення йому постанови, передбачено стягнення штрафу у подвійному розмірі у відповідності до ст. ст. 307, 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Харкова.

Суддя В.О. Попова