ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 260/363/25 Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д.,
суддів Епель О.В., 
Ганечко О.М.,

за участі секретаря судового засідання Бабіча Є.О.,
представника відповідача Шокуна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі №260/363/25 (головуючий суддя в І-й інстанції - Кочанова П.В.) за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними та нечинними окремих положень нормативно-правового акта,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати понижуючі коефіцієнти, встановлені постановою КМУ №1 від 03.01.2025 року та повернути розмір його пенсії по інвалідності до попереднього рівня.
В обґрунтування позову зазначив, що 03.01.2025 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану», яка передбачає обмеження розміру пенсії, що призначена позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», внаслідок застосування обмежувальних коефіцієнтів.
Вказаною постановою звужено зміст та обсяг існуючих прав і свобод позивача, а саме - суттєво зменшено розмір його пенсії по інвалідності.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2025 року в частині встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням, відповідач Кабінет Міністрів України звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Підставами прийняття постанови КМУ від 03.01.2025 року №1 є стаття 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», яка передбачає, що виплата певних видів пенсій певного розміру здійснюється із застосуванням коефіцієнтів у розмірах і порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому, метою прийняття постанови є забезпечення реалізації норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», спрямованих на оптимізацію видатків на виплату пенсій, що фінансуються за рахунок державного бюджету.
Тобто, Уряд, приймаючи Постанову №1, виходив з прямих приписів Бюджетного Закону, а не через тлумачення власного обсягу права, який виникає у нього внаслідок введення та продовження воєнного стану на території України.
Конституційний Суд України в рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу обумовлені інтересів необхідністю усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці найважливішою України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є функцією держави. Зміна механізму нарахування соціальних виплат та допомоги має відбуватися відповідно до критеріїв пропорційності та справедливості та є конституційно допустимою до ти меж, за якими ставиться під сумнів власне сутність змісту права на соціальний захист.
В рішенні № 9-рп/2001 від 19.06.2001 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.
Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
Враховуючи висновки рішень Конституційного Суду, відповідач наголошує, що застосування коефіцієнтів для розрахунку пенсій, що підлягають виплаті, застосовуються до пенсій, розмір яких перевищує десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Ця умова не суперечить критерію щодо неприпустимості встановлення правового регулювання, відповідно до якого розмір пенсій буде нижчим від рівня, визначеного в ч.3 ст.46 Конституції України.
Наслідками прийняття постанови №1 є визначення коефіцієнтів, що застосовуються для визначення розміру пенсій, що підлягають фактичній виплаті у 2025 році у період дії воєнного стану. 
Виходячи з того, що забезпечення незалежності та територіальної цілісності країни становить фундаментальне зобов`язання держави, введення воєнного стану має наслідками як певні обмеження прав та свобод громадян, так і встановлення окремого режиму фінансування державних видатків, пов`язаних з забезпеченням захисту державної незалежності України та її територіальній цілісності.
Таким чином, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розмір пенсій, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції а законів України.
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі №260/363/25.
01 грудня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримано позицію суду першої інстанції. Також позивач просив розглянути справу без його участі.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2026 року задоволено заяви про самовідвід суддів Кузьменка В.В. та Василенка Я.М., справа №260/363/25 передана на повторний автоматизований розподіл для визначення колегії суддів для здійснення розгляду справи.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2026 року справу №260/363/25 прийнято до провадження судді-доповідача Компанієць І.Д., судді Ганечко О.М., Епель О.В та призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.
07 травня 2026 року до суду надійшло клопотання відповідача про закриття провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.238 КАС України, в обґрунтування якого зазначено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі №320/2229/25 (предмет та підстави якої є тотожними зі справою №260/363/25) визнано протиправним та нечинним абзац перший пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині його застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону №2262-ХІІ.
Отже, станом на момент апеляційного розгляду даної справи є таке, що набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправними та нечинними положення нормативно-правового акту в частині, що є предметом оскарження в межах даної справи. 
В судовому засіданні представник відповідача Кабінету Міністрів України підтримав клопотання про закриття провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.238 КАС України. Також підтримав доводи апеляційної скарги.
Позивач ОСОБА_1 , представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. 
Згідно з частиною другою статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Встановлені обставини справи.
Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.
Розрахунок про перерахунок пенсії по пенсійній справі №0701007088-Міноборони ОСОБА_1 свідчить, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області проведено позивачу з 1 січня 2025 року перерахунок пенсії. Після проведеного перерахунку пенсії, підсумок пенсії (з надбавками) становить 32 422,01 грн., з урахуванням максимального розміру пенсії - 27 458,67 грн., з урахуванням пониження суми 27 458,67 грн. згідно ПКМУ №1 від 03.01.2025 року - 25 385,67 грн.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що оскаржуване обмеження соціальних виплат, закріплених статтею 46 Конституції України, встановлене Постановою Кабінету Міністрів України, є неправомірним, оскільки суперечить законодавчо визначеній процедурі для застосування таких обмежень, що свідчить про порушення конституційних прав позивача, а отже наявні підстави для скасування відповідної постанови в оскаржуваній частині та відновлення конституційних гарантій соціального захисту.
Крім того, норми статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» та Постанови № 1 щодо застосування понижуючих коефіцієнтів при виплаті пенсій інвалідам війни порушують принципи соціального захисту військовослужбовців, які закріплені в Конституції України, зокрема у статтях 17, 46, 65 та 95.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання статті 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» від 03.01.2025 № 1 (далі - постанова №1).
Пунктом 1 постанови №1 встановлено, що «…у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до пункту 2 постанови №1 у період воєнного стану у 2025 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру ветеранів війни, отриманими Пенсійним фондом України у порядку інформаційної взаємодії з Міністерством у справах ветеранів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі №320/2229/25, зокрема, визнано протиправним та нечинним абзац перший пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині його застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 
Таким чином, рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року набрало законної сили 09 грудня 2025.
Отже, станом на момент апеляційного розгляду даної справи є таке, що набрало законної сили судове рішення, яким визнано протиправними та нечинними положення нормативно-правового акту в частині, що є предметом оскарження в межах даної справи.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили.
Згідно з частиною другою статті 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Аналіз наведених положень КАС України свідчить, якщо під час апеляційного провадження судом буде встановлено наявність такого, що набрало законної сили судового рішення, яким положення оскаржуваного нормативно-правового акту визнано протиправними та нечинними, то наявний імперативний обов`язок суду закрити провадження у справі, щоб упередити наявність двох судових рішень, що набрали законної сили, з одного і того самого предмета спору, оскільки це суперечить як принципам та завданням адміністративного судочинства так і положенням п. 6 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині визнання протиправною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» щодо встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни - слід закрити на підставі пункту 6 частини 1 статті 238 КАС України.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
За приписами частини першої статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Таким чином, клопотання Кабінету Міністрів України підлягає задоволенню, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню в частині визнання протиправною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни з закриттям в цій частині провадження у справі відповідно до п.6 ч.1 ст.238 КАС України.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, тому суд не надає оцінки тій частині рішення, яке сторонами не оскаржується, і в цій частині рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 238, 241, 242, 243, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Кабінету Міністрів України про закриття провадження по справі - задовольнити.
Апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі №260/363/25 - задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі №260/363/25 - скасувати в частині визнання протиправною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни.
Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про визнання протиправною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» в частині встановлення та застосування понижуючого коефіцієнта для пенсій інвалідів війни - закрити відповідно до п.6 ч.1 ст.238 КАС України.
В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року у справі №260/363/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 17 червня 2026 року.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді: О.В. Епель

О.М. Ганечко