КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/2195/2026 
Справа № 759/31014/25 
Головуючий в суді І інстанції Мордвінов А.О.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.

П О С Т А Н О В А
Іменем України

01 червня 2026 року 
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі головуючого судді Кашперської Т.Ц., з участю секретаря Діденка А.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника Тирлича Олександра Сергійовича на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 10.3 ПДР та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2026 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 10.3 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 665,60 грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 15 грудня 2025 року о 10:20 на пр-ті Берестейському, 100 у м. Києві, керуючи транспортним засобом Tesla д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні з лівої смуги в середню не надав перевагу в русі транспортному засобу Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку і перестроювався з правої у середню смугу, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом BMW д.н.з. НОМЕР_3 та транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з механічними збитками, чим порушив п. 10.3 ПДР, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Захисник Тирлич О.С., не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2026 року та прийняти нову, якою закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що відповідно до п. 10.3 ПДР, обов`язок надати перевагу виникає саме під час виконання маневру та стосується транспортних засобів, які вже рухаються відповідною смугою.
Натомість, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , завершив маневр перестроювання з лівої смуги в середню, після чого продовжив рух у межах своєї смуги. Саме в цей момент водій автомобіля Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 розпочала маневр перестроювання з правої смуги в середню, не переконавшись у безпечності такого маневру та наявності вільного простору для його здійснення. 
Вважав, що ці обставини підтверджуються сукупністю доказів у справі, а саме письмовими поясненнями учасників ДТП, схемою місця ДТП, характером та локалізацією механічних пошкоджень транспортних засобів, фотоматеріалами з місця події.
Так, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він рухався в крайній лівій смузі за автомобілем BMW 520і, після чого здійснив перестроювання в середню смугу, завершив маневр та почав випереджати автомобіль BMW. У цей момент автомобіль Volkswagen ID з третьої смуги здійснив зіткнення з його автомобілем у переднє праве крило, внаслідок чого транспортний засіб Tesla був відкинутий у бік BMW. 
Натомість ОСОБА_2 у своїх поясненнях зазначає, що перед початком маневру зміни смуги вона перевірила дорожню обстановку за допомогою дзеркала заднього виду, увімкнула покажчик повороту та, розпочавши маневр, неочікувано відчула зіткнення. Разом із тим, сам факт зіткнення під час виконання нею маневру свідчить про те, що дорожня обстановка не була оцінена належним чином, а безпечність перестроювання не була забезпечена.
Зазначав, що характер пошкоджень транспортних засобів повністю узгоджується в викладеною позицією. Автомобіль Tesla має пошкодження переднього правого крила, переднього бампера, переднього правого колеса, а також пошкодження лівої частини кузова, що є наслідком подальшого контакту з автомобілем BMW. Водночас автомобіль Volkswagen ID має пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила та передньої лівої фари. Вважав, що така локалізація пошкоджень свідчить про те, що саме передня ліва частина автомобіля Volkswagen ID здійснила контакт із більшою правою частиною автомобіля Teslа, що характерно для ситуації, коли транспортний засіб, який виконує перестроювання, не надав перевагу автомобілю, що вже рухався відповідною смугою.
Зазначав, що фотоматеріали з місця події підтверджують, що автомобіль Volkswagen ID під керуванням ОСОБА_2 перебував у межах двох смуг руху, що додатково свідчить про початок маневру перестроювання. Водночас автомобіль Tesla під керуванням ОСОБА_1 вже повністю перебував в середній смузі руху. Таким чином, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10.3 ПДР, оскільки на момент виникнення небезпечної ситуації він вже завершив маневр та рухався середньою смугою. Натомість саме в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення п. 10.3 ПДР, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.
Наголошував, що матеріали справи підтверджують правомірність дій ОСОБА_1 , який рухався з дотриманням ПДР.

Вислухавши пояснення захисника Тирлича О.С., яки апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють як об`єктивну, так і суб`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.
Зазначених вимог закону у цій справі суд першої інстанції дотримався.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, умовою відповідальності за вказаною нормою є сукупність наступних обставин: встановлення факту порушення особою ПДР, наслідки у вигляді пошкодження транспортного засобу (засобів) чи іншого майна, а також причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР і виявленими пошкодженнями.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов`язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Висновки суду першої інстанції про доведеність факту вини ОСОБА_1 в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 541332 від 15 грудня 2025 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;

схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зафіксовано положення транспортних засобів після їх зіткнення, місце зіткнення та перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (автомобіль Tesla д.н.з. НОМЕР_1 - переднє праве крило, передній бампер, переднє праве колесо, переднє ліве дзеркало, передні ліві двері, ліві двері, заднє ліве крило, переднє ліве крило, автомобіль Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 - передній бампер, переднє ліве крило, передня ліва фара, автомобіль BMW д.н.з. НОМЕР_3 - переднє праве дзеркало, переднє праве крило, передні праві двері, поріг правий, задні праві двері); схему підписано обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди без зауважень;

письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 , яка пояснила, що 15 грудня 2025 року о 11:00 вона, керуючи автомобілем Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 в м. Київ по вул. Берестейський проспект у напрямку центру Києва, перед маневром зміни смуги руху впевнилась за допомогою дзеркала заднього виду про відсутність авто та ввімкнувши лівий поворот, почала маневр. Неочікувано відчула зіткнення. Вважає, що автомобіль ліворуч рухався на великій швидкості, тому не змогла попередити зіткнення; 

письмовими поясненнями водія ОСОБА_3 , яка пояснила, що 15 грудня 2025 року о 11:00 вона, керуючи автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_3 в м. Києві по вул. Берестейський проспект в напрямку центру рухалась зі швидкістю 30 - 35 км/год., прямолінійно в потоці без маневрів. Відчула поштовх справа, після чого зупинила автомобіль. Після того, як вона вийшла з автомобіля, вона побачила автомобіль чорного кольору Tesla без номерів, який зламав їй дзеркало заднього правого виду та пошкодив правий бік її авто, стоячи впритул; 

частково письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , який пояснив, що 15 грудня 2025 року о 10:55 він, керуючи автомобілем Tesla д.н.з. НОМЕР_1 в м. Київ по вул. Берестейська рухався в крайній лівій смузі за BMW, почав перестроюватися у праву смугу, перестроївшись, почав випереджати BMW, у цей момент автомобіль Volkswagen ID з третьої смуги здійснив зіткнення з його автомобілем у переднє праве крило, внаслідок чого транспортний засіб Tesla був відкинутий у бік BMW.

Вищевказані докази у сукупності дозволяють в повній мірі відтворити обставини дорожньо-транспортної пригоди та є достатніми для встановлення в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом першої інстанції відтворено механізм дорожньо-транспортної пригоди, досліджено схему місця ДТП, локалізацію транспортних засобів, та вмотивовано відхилено пояснення ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулося після повного перестроювання його автомобіля в середню смугу руху, зазначивши, що такі пояснення спростовуються матеріалами справи, враховуючи характер отриманих автомобілями пошкоджень, місце зіткнення та інші відомості, викладені у схемі місця ДТП.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками і відхиляє повторно наведені в апеляційній скарзі аналогічні доводи ОСОБА_1 про знаходження його автомобіля повністю в середній смузі руху на час зіткнення, оскільки такі показання спростовуються даними схеми дорожньо-транспортної пригоди, де позначено місце зіткнення в середній частині середньої смуги руху, локалізацією пошкоджень автомобіля Tesla д.н.з. НОМЕР_1 в правій передній частині (переднє праве крило, передній бампер, переднє праве колесо, інші пошкодження заподіяні з лівої частини внаслідок зіткнення з автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_3 , на який відкинуло Tesla д.н.з. НОМЕР_1 ), а автомобіля Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 - у лівій передній частині, тобто зіткнення відбулося у кутових положеннях транспортних засобів, що вказує на незавершеність маневру перестроювання.

Невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками у виді спричинення механічних пошкоджень транспортним засобам, оскільки ОСОБА_1 , за одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, не дав дорогу транспортному засобу Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 , що знаходився праворуч, що спричинило зіткнення з автомобілем Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 .

Апеляційний суд зауважує, що жодних доказів того, що дорожня обстановка позбавила ОСОБА_1 технічної можливості виконати вимоги ПДР, матеріали справи не містять.

Доводи ОСОБА_1 про можливе порушення водієм автомобіля Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 правил дорожнього руху та її можливу винуватість у ДТП, висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на те, що за результатами перевірки обставин ДТП адміністративний протокол відносно водія автомобіля Volkswagen ID д.н.з. НОМЕР_4 не складався, доказів оскарження дій працівників поліції та звернень до поліції щодо складання протоколу на зазначеного водія до матеріалів справи не долучено.

В зв`язку із вищевикладеним, а також враховуючи, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом в межах протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та відхиляються апеляційним судом доводи ОСОБА_1 у апеляційній скарзі, що саме в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки порушення п. 10.3 ПДР, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

З огляду на те, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування висновку суду про доведеність вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційна скарга є безпідставною.

Апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є правильною, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність прийнятого рішення.

Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга захисника Тирлича О.С. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.

Постанова Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 10.3 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Тирлича Олександра Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 10 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні п. 10.3 ПДР та у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кашперська Т.Ц.