ЗАОЧНЕ Рішення
ІмЕНЕм України

справа № 521/3973/26
провадження № 2/521/4337/26

30 квітня 2026 року 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що 21 квітня 1998 року між позивачем та відповідачами укладений договір № 831/98 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідачі продали позивачу квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що на теперішній час вона не може реалізовувати права власника по розпорядженню своїм майном, так як нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу укладеного на біржі нерухомості, а тому вона змушена звернутись до суду з відповідним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. 
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подали.
Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 1998 року між  ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені та інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 1982 року народження, на підставі Розпорядження Малиновської райадміністрації Виконкому Одеської міськради №267 від 19.03.1998 року, ОСОБА_3 (продавці) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір № 831/98 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідачі продали покупцю квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Вищевказаний Договір укладений на Одеській новій біржі без наступного нотаріального посвідчення.
Факт реєстрації квартири за  ОСОБА_1  підтверджується листом КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплати за нього певну грошову суму.
Сторонами за договором здійснено повне виконання усіх істотних його умов.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1956-XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладання договору купівлі-продажу, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна здійсненого на товарній біржі на сьогоднішній день можливо лише за рішенням суду.
На момент укладання договору купівлі-продажу квартири діяв Закон України «Про товарну біржу», відповідно до умов якого договори, оформлені товарною біржою, визнавались дійсними, тому правочин вчинено з дотриманням вимог діючого на той час законодавства. 
Таким чином, відсутність належних правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє позивача реалізовувати права власника щодо розпорядження майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 655 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, суд – 
Вирішив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійсним – задовольнити.
Визнати укладений між  ОСОБА_1 , як покупцем, та ОСОБА_2 , який діяв від свого імені та від імені та інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 1982 року народження, на підставі Розпорядження Малиновської райадміністрації Виконкому Одеської міськради №267 від 19.03.1998 року, ОСОБА_3 , як продавців, Договір купівлі - продажу № 831/98 від 21 квітня 1998 року квартири за адресою: АДРЕСА_1 - дійсним.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк
30.04.26