УХВАЛА
17 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 494/1820/24
провадження № 61-8080ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу представника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» - Абрамовича Олексія Володимировича, на рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року у справі за позовом Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» до Доброславської окружної прокуратури про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» (далі - ГО «Товариство «ВОСТОК») - Абрамовича О. В., на рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків для подання уточненої касаційної скарги, в якій зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень, передбачені статтею 389 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 11 червня 2026 року (провадження № 61-6742ск26) касаційна скарга повернута заявнику, оскільки не зазначено підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій.
Верховний Суд констатував та звернув увагу заявника, що посилання на недослідження доказів, як підставу касаційного оскарження судових рішень, не приймаються до уваги, оскільки обов`язковою умовою застосування положень пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є зазначення заявником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу, водночас у касаційній скарзі такі підстави не вказано.
16 червня 2026 року представник ГО «Товариство «ВОСТОК» - Абрамович О. В. вдруге звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року.
В касаційні скарзі, яка за формою та змістом є подібною тій, що була повернута Верховним Судом, заявник повторно посилається лише на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, тобто суд не дослідив зібрані в справі докази.
Верховний Суд вже вказував, що обов`язковою умовою застосування положень пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України є зазначення заявником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
Тобто, нормами процесуального закону визначено, що підстава касаційного оскарження - не дослідження судом зібраних в справі доказів не є самостійною підставою, а може бути зазначена заявником лише разом із підставами касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
Вказане Верховний Суд роз`яснював заявнику, залишаючи його касаційну скаргу без руху, пропонуючи подати уточнену скаргу, в якій належно викласти підстави касаційного оскарження рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.
Проте, зазначене заявник не врахував та повторно звернувся з касаційною скаргою, редакція якої не містить жодних змін від попередньо поданої скарги, яка була повернута Верховним Суду з підстав неналежного викладу підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій.
За наведених обставин, слід дійти висновку, що повторно подана касаційна скарга не містить належних підстав касаційного оскарження рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанови Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України.
Тому, подана вдруге касаційна скарга ГО «Товариство «ВОСТОК» не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.
Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Водночас заявник звертається вдруге з касаційною скаргою на ті самі судові рішення. При цьому касаційна скарга за змістом є тотожною попередньо поданій скарзі, тобто не містить належних підстав касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, відсутність яких (підстав) мала наслідком повернення касаційної скарги заявнику, тобто обставини не перестали існувати, що стали підставою для повернення первісної касаційної скарги.
Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень, викладених в ухвалах Верховного Суду від 03 червня 2026 року та 11 червня 2026 року, ГО «Товариство «ВОСТОК» не наведено та Верховним Судом не встановилено.
Отже, перевіркою змісту поданої вдруге у цій справі ГО «Товариство «ВОСТОК» касаційної скарги установлено, що вона не містить належних підстав касаційного оскарження та обґрунтувань такого посилання. Зміст касаційної скарги зводиться до викладення фактичних обставин справи, незгоди позивача із оскаржуваними судовими рішеннями попередніх інстанцій, що свідчить про формальний підхід заявника до належного оформлення касаційної скарги в частині обов`язкового зазначення підстав касаційного оскарження з урахуванням частини другої статті 389 ЦПК України.
Верховний Суд зауважує, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд постановлених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. 
Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.
У цій справі ГО «Товариство «ВОСТОК» раніше повернуто касаційну скаргу саме у зв`язку із не зазначенням (неналежним викладом) підстав касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного, Верховний Суд приходить до висновку, що вказані дії є зловживанням процесуальними правами.
Така свідома процесуальна поведінка ГО «Товариство «ВОСТОК» є проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню, у зв`язку з чим касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника Громадської організації «Товариство «ВОСТОК» - Абрамовича Олексія Володимировича, на рішення Березівського районного суду Одеської області від 20 листопада 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 05 травня 2026 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Заявнику надіслати копію ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара