РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)
Справа № 285/2173/26
провадження у справі № 2/0285/1782/26
16 червня 2026 року  м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В., 
за участі секретаря судового засідання - Валінкевич І.І.,
сторони у справі: позивач — Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС", представник позивача — Кишковська К.А., відповідач - ОСОБА_1 
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою 
Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (надалі — ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС" ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

установив:

14.04.2026 представник позивача ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1538-1509 від 09.04.2025 в розмірі 77 823,80 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом – 20 377,50 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами – 41 096,30 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст 625 ЦК – 16 200,00 гривень; - заборгованість по комісії – 150,00 гривень та судові витрати у розмірі 2 662,40 гривень.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 09.04.2025 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, Код ЄДРПОУ: 38548598 (надалі за текстом – ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», або «Кредитодавець», або «Позивач») і фізичною особою, якою є ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (надалі за текстом «Відповідач», або «Позичальник», або «Боржник») за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1538-1509 (надалі за текстом – «Кредитний договір»). 
Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 24 000,00 грн.; строк кредитування – 365 днів; базовий період* – 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка - 1,00%. 
Також Додатковою угодою №1 від 11.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 400,00 грн. Додатковою угодою №2 від 12.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 200,00 грн. Додатковою угодою №3 від 13.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 200,00 грн . Також Додатковою угодою №4 від 03.06.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 600,00 грн. Додатковою угодою №5 від 30.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000,00 грн . 
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. 
Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. 
Відповідно до умов Договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за видачу Кредиту за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитуванняю. Кредитодавець відповідно до умов Кредитного договору направив Позичальнику вимогу про усунення порушень умов Кредитного договору №1538-1509 року щодо сплати процентів, однак дана вимога була проігнорована Позичальником, порушення не усунуто .
Станом на 24.02.2026 загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить в розмірі 77 823,80 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом – 20 377,50 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами – 41 096,30 гривень; - заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК – 16 200,00 гривень; - заборгованість по комісії – 150,00 гривень.
16.04.2026 після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений рекомендованою поштою, про причини неявки не повідомив.
Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. 
Відповідно до вимог ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалася.
З`ясувавши обставини, на які представник позивача посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.
Судом встановлено, що 09.04.2025 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1538-1509 (Кредитний договір). 
Договір підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до умов Договору Кредитодавець відкриває для Позичальника кредитну лінію для задоволення особистих потреб. 
Сума кредиту – 24 000,00 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 28 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; знижена % ставка – 1,00 % в день; стандартна % ставка: - 1,00% .
Дата надання/видачі Кредиту — 09.04.2025. 
Дата повернення (виплати) Кредиту - 08.04.2026.
Додатковою угодою №1 від 11.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 400,00 грн. 
Додатковою угодою№2 від 12.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 200,00 грн. 
Додатковою угодою №3 від 13.05.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 200,00 грн . 
Також Додатковою угодою№4 від 03.06.2025 до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 600,00 грн. 
Додатковою угодою №5 від 30.07.2025 року до Договору про відкриття кредитної лінії №1538-1509 від 09.04.2025 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 1 000,00 грн . 
Додатковими угодами, також було погоджено продовження строку кредитування до 365 днів з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього строк кредитування за Договором становить: 477 днів ( п. 2.11 Додаткової угоди від 30.07.2025). 
Ці Договори укладено сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України “Про електронну комерцію”.
Сторони погодили, що  кредитний договір та Правила надання споживчих кредитів ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови надання кредиту. Укладаючи цей Кредитний договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений з правилами на веб-сайті Кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.
У кредитному договорі вказано номер особистого електронного платіжного засобу позичальника ОСОБА_1 електронного платіжного засобу НОМЕР_2 .
Згідно до повідомлень ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», що надає послуги з переказу грошових коштів, довідки позивача про перерахунок суми кредиту №1538-1509 від 09.04.2025, відповідачу на його електронний платіжний засіб НОМЕР_2 було перераховано грошові кошти від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Призначення платежу: "Видача кредитних коштів за договором 15381509, 20250409, ОСОБА_1 ІПН: НОМЕР_1 ". 
Відповідно до розрахунку заборгованості за укладеним кредитним договором за відповідачем ОСОБА_1 рахується заборгованість у сумі 77 823,80 гривень, з яких:
- заборгованість за кредитом – 20 377,50 гривень; 
- заборгованість за нарахованими процентами – 41 096,30 гривень;
- заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК – 16 200,00 гривень;
- заборгованість по комісії – 150,00 гривень.
У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору, зокрема прострочення відповідачем сплати процентів за видачу кредиту за користування кредитом на строк понад один календарний місяць, останньому було направлено вимогу від 15.03.2026 про усунення відповідного порушення у строк 30 днів з моменту отримання вимоги, однак остання залишилася невиконаною, порушення не усунено.
Між сторонами виник спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи відповідний спір, суд керується наступними нормами права.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно положень статей 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками.
Відповідно ч.1 ст.1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Згідно ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
За ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ст.3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.
Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Крім того, за приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
При цьому матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Зазначений договір недійсним не визнаний.
Таким чином, суд висновує, що між сторонами склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений між позивачем та відповідачем в електронній формі. Сторони обумовили істотні умови договору як то розмір кредиту, суму відсотків, суму комісії, що підлягають сплаті за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Позивачем на виконання своїх договірних зобов`язань було перераховано на рахунок відповідача відповідні кредитні грошові кошти.
У порушення умов кредитного договору відповідач своїх договірних зобов`язань належним чином не виконав, лише частково погасив кредит, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Зазначені обставини підтверджуються дослідженими доказами та не спростовано відповідачем.
Разом з цим встановлено, що строк кредитування становить  477 днів ( п. 2.11 Додаткової угоди від 30.07.2025)та метою кредиту є споживчі цілі.
Так, Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.
Відповідно до пунктів 10, 11 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 727/5461/23 (провадження №61-17096св23) дійшов висновку, що споживчим є будь-який кредит, наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України).
У частині другій статті 627 ЦК України закріплено, що у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування».
Положеннями ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Відповідно до п. 8.3 кредитного договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом або Комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати повернення кредиту, що встановлена п.4.14 цього Договору. 
Таким чином строк кредитування за відповідним кредитним договором не закінчився, у зв`язку з чим відповідачу було надіслано вимогу про усунення відповідного порушення від 15.03.2026 , яка залишилася невиконаною.
Таким чином судом встановлено правові підстави для дострокового стягнення кредитних коштів в порядку, визначеного ст. 1050 ЦК України.
З огляду на наявні у справі докази, відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок заборгованості. Доказів належного виконання взятих зобов`язань перед позивачем за умовами договору також не надав.
Разом з тим, вирішуючи питання про стягнення нарахованої заборгованості по відсотках відповідно до 625 ЦК України, що становить 16 200,00 грн, суд відмовляє у задоволенні відповідних вимог та вказує, що таке нарахування не відповідає вимогам п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України, відповідно до чого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Крім цього суд вказує, що відповідно до ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.
Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон).
Оскільки ЦК є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу, що спростовує позицію представника позивача щодо переваги положень ЗаконуУкраїни «Про споживче кредитування» над нормами ЦК України, що суперечать останньому. 
Вказане спростовує позицію представника позивача щодо незастосування до договорів про споживчий кредит п. 18 Перехідних положень Цивільного кодексу України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру ( постанова від 23 жовтня 2024 року у справі № 753/25081/21 провадження № 61-8693св24 Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду ).
Відтак судом встановлено, що відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем доведено факт наявності заборгованості відповідача у частині тіла кредиту, процентів та комісії на загальну суму 61 623,80 грн та право на дострокове стягнення суми кредиту.
На підставі викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено його право вимоги до відповідача та правомірність нарахування заборгованості, доведено, що відповідачем належним чином не виконано взяті на себе зобов`язання згідно погоджених умов кредитування, заборгованість не погашена, що призвело до порушення майнових прав та інтересів позивача, а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання судових витрат, судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним вимогам, що становить 2 108,09 грн ( 79,18 %).
Керуючись статтями 4, 76 – 89, 141, 258, 259, 263 – 265, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, - 

ухвалив :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" заборгованість за Кредитним договором №1538-1509 від 09.04.2025 в загальному розмірі 61 623 ( шістдесят одна тисяча шістсот двадцять три) грн 80 коп та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 108 ( дві тисячі сто вісім ) грн 09 коп.
В решті позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційний розгляд справи.
Найменування сторін :
- позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження - м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, офіс 407 );
- відповідач —  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ).
Дата складення повного судового рішення – 16.06.2026.

Суддя А.В.Михайловська