Справа № 392/1674/25 
Провадження № 2/392/1518/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 квітня 2026 року        м. Мала Виска
Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Бадердінової А.В., секретар судового засідання Покуц І.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором: № 7391626 від 20.12.2023 року в розмірі 42202,66 грн, судові витрати в розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн.
На обґрунтування позову посилається на те, що 20.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено електронний договір №7391626, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. строком на 360 днів шляхом переказу на його платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ "УніверсалБанк" зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожен день користування. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора. Кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 30.09.2024 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу №30.09/24-Ф, відповідно до якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №7391626 від 20.12.2023 року перейшло до ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс». У зв`язку з порушеннями зобов`язань з боку відповідача заборгованість за кредитним договором станом на 30.09.2024 становить 42202,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом 11736,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами, відповідно до п. 1.5 кредитного договору. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судовий розгляд з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
29.09.2025 року на виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» надано інформацію щодо карти ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та виписку про рух коштів по картці.
Рішенням Маловисківського районного суду від 12.01.2026 року у справі №392/1674/25 задоволено позов ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ – ФІНАНС. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» суму заборгованості, за договором споживчого кредиту № 7391626 від 20.12.2023 року в розмірі 42202,66 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17.03.2026 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Старовойтова О.В. про перегляд заочного рішення від 12.01.2026 року у цивільній справі №392/1674/25 прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 08.04.2026 року представнику відповідача адвокату Старовойтову О.В. споновлено строк звернення із заявою про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.01.2026 року, призначено до судового розгляду.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Старовойтов О.В. подав відзив на позовну заяву, в якому просив позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року, задовольнити частково. Зазначив, що відповідачем визнаються обставини переходу від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» права вимоги заборгованості за тілом кредиту у розмірі 11 376 грн. за договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року. Проте ОСОБА_1 не визнає обставини переходу від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» права вимоги заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 30466, 66 грн. за Договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року, оскільки заборгованість за відсотками була нарахована всупереч положенням пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», а також всупереч положенням частини 4 розділу 3 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX від 22.11.2023 року.  ОСОБА_1 вважає, що від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» на підставі договору факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року перейшло право вимоги заборгованості за Договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року за нарахованими відсотками у розмірі 28318,97 грн. (За період з 20.01.2024 року до 22.04.2024 року розмір відсотків повинен складати 24270 грн. 05 коп. (11736*2,2%*94 дні, За період з 23.04.2024 року до 15.05.2024 року розмір відсотків повинен складати 4048 грн. 92 коп. (11736*1,5%*23 дні).  Крім того, просив зменшити витрати на професійно правничу допомогу з 10000,00 грн до 2000,00 грн, оскільки вважає, що супровід даної справи не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, юридичної та технічної роботи. регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, і представник позивача у позовній заяві повідомив суд про те, що не братиме участі у судових засіданнях під час розгляду справи. Таким чином, заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн є завищеною і непропорційною до предмету спору. 
30.04.2026 року представник позивача подав відповідь на відзив, в якій вказав, що до позовної заяви додано первинні документи, а саме Кредитний договір, що засвідчує наявність правовідносин між Позивачем (правонаступник Первісного кредитора) та Відповідачем, який оформлений відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» на підставі якого здійснено надання кредиту Відповідачу. При цьому, в довідці про переказ коштів відсутнє ПІБ та ІПН отримувача, однак зазначено унікальний номер транзакції, дата та час проведення переказу, маска платіжної картки № НОМЕР_1 зарахування переказу, що відповідає масці платіжної картки зазначеній в Кредитному договорі. 30.09.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», укладено Договір факторингу № 30.09/24-Ф від 30.09.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС», завірену копію якого було долучено до матеріалів справи разом з завіреною копією платіжної інструкції про оплату за Договором факторингу, а також завіреною копією Акту приймання передачі Реєстру боржників до Договору факторингу та завіреною копією витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу. Первісним кредитором також враховано норми ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» про не нарахування штрафів та пені на період карантину. Проте, Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості, що наданий Первинним кредитором (долучено до матеріалів справи). У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань заборгованість за Кредитним договором станом на 30.09.2024 року становить 42 202,66 гривень, яка складається з: -11 736,00 грн. - заборгованість за кредитом; 30 466,66 грн. - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п. 1.5. Кредитного договору та Розрахунку заборгованості. Стягнення нарахованих процентів за Кредитним договором здійснюється за період строку дії Кредитного договору. Окрім того, в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу, зокрема щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, яка була сплачена позивачем. Таким чином, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат Позивачем. 
Представник позивача у відповіді на відзив просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК» УКРГЛОБАЛ- ФІНАНС».
Представник відповідача адвокат Старовойтов О.В. подав заяву про проведення засідання у відсутність відповідача та його представника. 
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.
За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.
Суд у межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти, обставини та правовідносини.
20.12.2023 року між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ТОВ «Авентус Україна» укладено договір №7391626.
Згідно з п. 1.2. на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктами 1.3, 1.4 визначено, що сума кредиту складає 12000,00 грн., строк кредиту - 360 днів.
Відповідно до п. 1.5 Договору сторони також погодили фіксовану процентну ставку за користування коштами кредиту, а саме: стандартну процентну ставку - 1,99 % в день, застосовується: у межах строку надання кредиту.
Відповідно до п. 1.8. договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 107040,00 грн. за стандартною ставкою.
Договір, згідно з п.10, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором С1033, 20.12.2023 року о 15:26:27, що не заперечувалося відповідачем/представником відповідача (а.с.14-30).
З аналізу наданих сторонами доказів вбачається, що між відповідачем з однієї сторони та ТОВ «Авентус Україна» з іншої, склалися кредитні правовідносини на підставі укладеного між ними договору в електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».
ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за договором та здійснило переказ грошових коштів відповідачу на суму 12000,00 грн., що підтверджується інформацією, наданою АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, а саме про те, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , в Банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . Номер телефону на який відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 в період з 20.12.2023 по 25.12.2023 року НОМЕР_4 та згідно виписки про рух коштів на картці від 15.09.2025 року за період 20.12.2023-25.12.2023 вбачається здійснення переказу коштів 20.12.2023 року у розмірі 12000,00 грн (а.с.94-99).
Даних про те, що позичальником були повернуті кошти за вказаним договором, матеріали справи не містять. При цьому, сплата відповідачем коштів у розмірі 264 грн, свідчить про визнання ним заборгованості за кредитним договором.
З розрахунку заборгованості наданого позивачем вбачається, що за період 20.12.2023 по 29.09.2024, заборгованість ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 перед позивачем становить 42202,66 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 11736,00 грн, заборгованості за процентами -30208,47 грн (а.с.29-34).
Відповідно до ст.634, 638 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» є комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт відповідного товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Так, судом встановлено, що Договір надання коштів у кредит між відповідачем та первісним кредитором укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису - одноразового ідентифікатора С1033. Крім того, суд зауважує, що без здійснення певних дій, таких як: реєстрація на ІТС, проходження ідентифікації та верифікації особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорта, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, правилами, здійснив акцептування кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, відповідачем Договір не міг бути укладений сторонами, тому, суд дійшов висновку, що цей правочин відповідно до Закону за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Вищезазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, від 14.06.2022 у справі № 757/40395/20, від 03.02.2023 у справі № 757/22453/20, від 29.05.2024 у справі № 545/1750/21.
Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за кредитним договором № 7391626 від 20.12.2023 року у відповідача утворилась заборгованість (з урахуванням сплати 264 грн) за тілом кредиту у розмірі 11736,00 грн.
30.09.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» було укладено Договір факторингу №30.09/24-Ф, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ ТОВ«ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі і за Кредитним договором №7391626 від 20.12.2023 року (а.с.52-59).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників за Договором факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 30940,00 грн (а.с.62). 
Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №30.09/24-Ф від 30.09.2024 та платіжною інструкцією №1482 від 30.09.2024, яка свідчить про виконання Фактором своїх обов`язків за вищевказаним Договором факторингу (а.с.60,61).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст.1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Суд частково приймає до уваги доводи представника відповідача щодо обставин переходу від ТОВ "Авентус Україна" до ТОВ "ФК "Укрглобал-Фінанс" права вимоги заборгованості за нарахованими відсотками у розмірі 30466,66 грн за договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року, оскільки заборгованість нарахована всупереч положенням пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ "Про споживче кредитування" з огляду на таке. 
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ст. 8 доповнено ч. 5 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг).
Згідно з п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 % (Розділ IV "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1 згідно із Законом № 3498-ІХ від 22.11.2023).
Відповідно до розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону № 3498-ІХ визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Відповідно до картки документа Закону № 3498-ІХ визначено, що дата публікації 23 грудня 2023 року, дата набрання законної сили - 24 грудня 2023 року.
Тобто, з 24 грудня 2023 та протягом перших 120 днів (до 22.04.2024) розмір денної процентної ставки при укладенні кредитного договору не може перевищувати 2,5 %.
Відповідно до листа Національного банку України від 20 лютого 2024 року «Щодо дотримання законодавства у сфері споживчого кредитування» надано роз`яснення щодо застосування Закону № 3498-ІХ, а також п. 17 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» з метою недопущення порушення прав споживачів. Згідно з роз`ясненнями у листі (п. 2 щодо максимального розміру денної процентної ставки) Національним банком України було зазначено наступне: «Відповідно до пункту 17 Розділу IV Прикінцеві та перехідні положення" Закону про споживче кредитування тимчасово протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто до 20 серпня 2024 включно, встановлено максимальний розмір денної процентної ставки, який не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
На підставі ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-ІХ, тобто з 21 серпня 2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», не може перевищувати 1%.
Отже, враховуючи вищевикладене максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 становить 2,5%, з 22.04.2024 становить 1,5%, а з 20.08.2024 становить 1%.
Представник відповідача  ОСОБА_1 - адвокат Старовойтов О.В. стверджує, що позивачем проведено не вірний розрахунок заборгованості за кредитним договором та навів свій контррозрахунок згідно якого вважає, що розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом повинен складати 28318,97 грн. (за період з 20.01.2024 року до 22.04.2024 року розмір відсотків складає 24270,05 грн. (11736*2,2%*94 дні). За період з 23.04.2024 року до 15.05.2024 року розмір відсотків складає 4048 грн. 92 коп. (11736*1,5%*23 дні). 
Згідно розрахунку позивача ТОВ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ ФІНАНС» в позовній заяві, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним №7391626 від 20.12.2023 року становить 4202,66 грн, яка складається із: 11736,00 грн- заборгованості за кредитом, 30466,66 грн – заборгованості за нарахованими процентами (первісний кредитор здійснив розрахунок денної процентної ставки відповідно до ст.8 ЗУ «Про споживче кредитування» на день укладання Кредитного договору, з врахуванням пункту 17 розділу IV Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» щодо обмеження максимальної денної процентної ставки у розмірі 2,2%).
Перевіривши обґрунтованість розрахунків, суд здійснив власний розрахунок за період з 20.12.2023 року по 15.05.2024 року суми (з урахуванням пунктів 1.5.1 -1.5.2 Договору №7391626 про надання споживчого кредиту), та дійшов висновку, що сума яка підлягає стягненню з відповідача за нарахованими процентами становить 28835,16 грн, а саме: з 20.12.2023 року по 16.01.2024 року = 3696,00 грн (28 днів, діяла знижена процента ставка, зазначена позивачем у розрахунку) (тіло кредиту 12000,00х1,1%х28 днів). 16.01.2024 року відповідач сплатив тіло кредиту у розмірі 264,00 грн та відсотки у розмірі 3696,00 грн. Починаючи із 17.01.2024 по 18.01.2024 року =258,20 (2 дні діяла знижена процента ставка, п.1.5.2 Договору) (11736,00х1.1%х2 дні). З 19.01.2024 по 22.04.2024 року =24528,24 (11736,00х2,2%х95 днів). З 23.04.2024 по 15.05.2024 =4048,92 грн (11736,00х1,5%х23 дні). Всього 28835,16 грн.
Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, суд доходить висновку, що позов є частково обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь позивача за кредитним договором № 7391626 від 20.12.2023 року у розмірі 40571,16 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 11736,00 грн, заборгованості за відсотками - 28835,16 грн 
Щодо заяви ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» в частині стягнення з відповідача витрат на професійно правничу допомогу у розмірі 10000 грн, суд дійшов до таких висновків.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд звертає увагу на те, що ч. 1ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи, підтверджуються наданими копіями: договору про надання юридичних послуг № 02-08/2024 від 02.08.2024 року адвокату Руденку К.В., який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності ПТ №2412 від 23.10.2018 року; довіреність відповідно до якої ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» уповноважило Руденка К.В. представляти їх інтереси в судах України; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичний осіб підприємців та громадських формувань: акт приймання-передачі наданих послуг №56 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, відповідно до якого підготовка позовних заяв про стягнення заборгованості з боржників ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ – ФІНАНС» згідно реєстру №1 від 03.03.2025 року, загальна вартість наданих послуг складає 100000,00 грн витягом з реєстру №1 до Акту приймання – передачі наданих послуг №56 до Договору №02/082024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року згідно якого підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , за договором №7391626 про надання споживчого кредиту від 20.12.2023 року та клопотання про витребування доказів становить 10000,00 грн. 
Представник відповідача, у відзиві на позовну заяву просив зменшити розмір заявлених витрат на правову допомогу та встановити суму стягнення витрат на професійну правничу допомогу з 10000 грн, на 2000 грн, у зв`язку з тим, що супровід даної справи не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, юридичної та технічної роботи. регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, і представник позивача у позовній заяві повідомив суд про те, ще не братиме участі у судових засіданнях під час розгляду справи
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою ст. 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч. 1 ст. 182 ЦПК України).
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02.12.2020 року у справі № 317/1209/19, від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17.02.2021 року у справі № 753/1203/18.
Таким чином, суд приходить до висновку, що надані стороною позивача документи є належними та достатніми доказами на підтвердження витрат, які позивач поніс на оплату професійної правничої допомоги у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, у рішеннях від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.
Крім того, Верховний Суд у постановах від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18 вказав, що якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (висновки Верховного Суду у постановах від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19)
Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи характер правової допомоги (послуги) у цій справі щодо змісту виконаних робіт, витраченому адвокатом часу, обсягу наданих послуг та значенню справи для сторін, та керуючись принципами верховенства права, справедливості та пропорційності, беручи до уваги клопотання представника відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що характер спірних відносин у справі не є складним, судова практика у цій категорії справ є сталою, суд враховує, що дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми та містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування, беручи до уваги ціну позову, враховуючи що справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням принципу розумності та справедливості, співмірною до обсягу наданих послуг є сума відшкодування в розмірі 4000,00 грн, саме така сума правничої допомоги підлягає стягненню на користь позивача.
Позивачем подано позовну заяву до суду через систему «Електронний суд» та відповідно до ч.2 ст.4, ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі чого, враховуючи що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі грн. 2328,75 (2422,40х40571,16/42202,66).
На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 141, 263 - 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст.509, 525, 526, 530, 536, 599, 625 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС» суму заборгованості, за договором споживчого кредиту № 7391626 від 20.12.2023 року в розмірі 40571,16 грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС»» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2328,75 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
- позивач: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГОВА КОМПАНІЯ «УКРГЛОБАЛ - ФІНАНС»», місце знаходження: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.4, ЄДРПОУ 41915308;
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя       Альона  Володимирівна Бадердінова