Справа №592/9039/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А. М.	
Номер провадження 33/816/590/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  124 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання Кравченко Д. І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Супруна Д. В., представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Курбатова Д. В., експерта Кирієнка В. Г., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 вересня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 вересня 2025 року, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП за те, що він 18 вересня 2020 року о 16 год. 50 хв. в м. Суми по вул. Іллінська, 80, керуючи транспортним засобом HONDA Civic, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті зі швидкістю більше 50 км/год, а саме 66.9 км/год, допустив зіткнення з автомобілем TOYOTA Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди відповідно до висновку експерта № 296 від 11 грудня 2020 року, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 вересня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно останнього було закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного:
1) при вирішенні питання судом першої інстанції було взято за основу висновок експерта, але експерт використав формулу з 5 складовими, з яких 1 – то довжина гальмівного шляху, решта 4 невідомо звідки взяті;
2) як зазначено в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак захисником було подано клопотання про відкладення, а отже це є грубим порушенням права на захист, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, а в постанові про клопотання взагалі нічого не згадувалось та не відомо розглядалось воно взагалі.
Також апелянт подав клопотання про виклик експерта ОСОБА_3 з метою допиту в судовому засіданні в якості експерта.
Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 та його адвоката Супруна Д. В., який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Курбатова Д. В., який постанову судді суду першої інстанції вважав законною та обґрунтованою, експерта Кирієнка В. Г., який надав пояснення по суті поставлених йому питань, перевіривши матеріали даної справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Так, у відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Так, у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції вищезазначені вимоги дотримано у повному обсязі і на спростування доводів апелянта про те, що у даній справі наявні докази для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зазначає наступне.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП був складений саме у зв`язку з порушенням останнім п. 12.4 ПДР України.
Пунктом 12.4 ПДР України визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Проаналізувавши зібрані у даній справі докази, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 342864 від 27 травня 2025 року; 
- висновок експерта ОСОБА_3 ;
- заяву представника потерпілого ОСОБА_2 адвоката Курбатова Д. В. про складання протоколу відносно ОСОБА_1 ;
- письмове пояснення ОСОБА_4 ;
- схему місця ДТП;
- копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 136786 від 18 вересня 2020 року; 
- рапорт старшого інспектора з о/д ВРОМ ДТП УПП в Сумській області ДПП майора поліції Антона МИРОНЕНКА, в якому останній доповідає про те, що встановити місце знаходження ОСОБА_1 не вдалося. 

Також апеляційним судом, з метою повноти судового розгляду, за клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Супруна Д. В., було допитано експерта ОСОБА_5 , який надав відповідь по суті поставлених йому питань та роз`яснив чим саме керувався та яку літературу використовував під час дослідження вказаної дорожньо-транспортної пригоди.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 124 КУпАП, з яким апеляційний суд погоджується в повному обсязі.
Апеляційний суд зауважує, що всі вищезазначені докази зібрані у передбаченому законом порядку і ставити під сумнів їх належність та допустимість підстави відсутні.
Доводи апелянта про те, що при вирішенні питання судом першої інстанції було взято за основу висновок експерта, але експерт використав формулу з 5 складовими, з яких 1 – то довжина гальмівного шляху, а решта 4 невідомо звідки взяті. То в судовому засіданні апеляційного суду експерт детально роз`яснив щодо вихідних даних, на підставі яких він і проводив експертне дослідженні. 
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції досліджено сукупність доказів, зокрема схему дорожньо-транспортної пригоди, а також висновок експерта № 296 від 11 грудня 2020 року. Згідно із зазначеним висновком експерта, який при дослідженні використовував методику «Дослідження зіткнень транспортних засобів» (реєстраційний код №10.1.06), встановлено, що оскільки відстань руху в загальному стані до місця зіткнення більша за відстань необхідну для зупинки автомобіля гальмуванням при допустимій швидкості руху (13.9 метра), то у випадку руху водія автомобіля HONDA з допустимою швидкістю та застосування гальмування в місці де він його застосував, водій встигав зупинити свій транспортний засіб до місця зіткнення. Тобто в даній дорожній ситуації водій автомобіля HONDA мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем TOYOTA шляхом виконання вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України. При обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди коли водій автомобіля HONDA рухався на технічно справному транспортному засобі з перевищенням допустимої швидкості в населеному пункті та мав технічну можливість попередити зіткнення, то в його діях вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України який знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Вказане пояснюється тим, що у випадках руху автомобіля з допустимою швидкістю та виконанням таких же управлінських дій, як перед дорожньо-транспортною пригодою, зіткнення б з автомобілем TOYOTA виключалось. З технічної точки зору в діях водія автомобіля HONDA вбачається невідповідність вимогам 12.4 Правил дорожнього руху України ,який знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Твердження апелянта про те, що в постанові суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак захисником було подано клопотання про відкладення, а отже це є грубим порушенням права на захист, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 та його захисника, апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки з матеріалів справи видно, що суд першої інстанції неодноразово вже відкладав справу за клопотанням адвоката, а тому в даному випадку суд першої інстанції розглянув справу і виніс обґрунтоване і вмотивоване рішення на підставі тих доказів, які були направлені до суду управлінням поліції та не вбачав підстав для відкладення розгляду справи.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у справі закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.