Справа № 567/854/26
Провадження №3/567/306/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року 	м. Острог	

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

командир інженерно-технічного взводу НОМЕР_3 батальйону охорони та обслуговування ОСОБА_1 , будучи старшим ЗвПО та Заб ТПД 11АК, під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в порушення вимог абзаців 4, 7, 8 ст.59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, допустив перевищення службових повноважень щодо організації внутрішнього порядку, контролю за особовим складом та забезпечення військової дисципліни, що виразилось у наданні ним в період 18.04.2026-19.04.2026 та з 14:00 год. 07.05.2026 по 14:00 год. 10.05.2026 військовослужбовцю ОСОБА_2 , в період з 07:00 год. 08.05.2026 по 09:00 год. 09.05.2026 військовослужбовцю ОСОБА_3 та з 02.05.2026 по 03.05.2026 і з 20:00 год. 07.05.2026 по 09:00 год. 09.05.2026 військовослужбовцю ОСОБА_4 усних дозволів на вибуття військовослужбовців за межі розташування військової частини без належного документального оформлення та обліку, що призвело до фактичного вибуття військовослужбовців з місця служби без дотримання встановленого порядку.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення визнав та підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього.
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.
Частиною 2 статті 172-14 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, вчинені в умовах особливого періоду, 
Статтею 1 Закону України "Про оборону України" визначено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Відповідно до ст.1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. 
Законом України від 24.02.2022 затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".
Законом України від 14.01.2026 затверджено Указ Президента України від 12.01.2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Законом України від 28.04.2026 затверджено Указ Президента України від 27.04.2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".
Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. 
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.251 КУпАП, на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-14 КУпАП доведена протоколом про військове адміністративне правопорушення серії ЛВР №428 від 11.05.2026, витягом з наказу командира 94 батальйону охорони та обслуговування №3/ДСК від 01.01.2026, письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також іншими матеріалами.
Відповідно до витягу з наказу командира 94 батальйону охорони та обслуговування №3/ДСК від 01.01.2026 ОСОБА_1 призначено старшим ЗПО та Заб ТПД НОМЕР_4 та відповідальним за організацію забезпечення необхідних умов виконання службових обов`язків, побуту, підтримання життя, статутного порядку, військової дисципліни військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 .
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в період з 18.04.2026 по 10.05.2026 самостійно неодноразово приймав рішення про вибуття солдата ОСОБА_2 , солдата ОСОБА_3 та солдата ОСОБА_4 з розташування військової частини без належного документального оформлення (рапорту на звільнення або іншого встановленого дозволу). Внаслідок зазначених дій вказані військовослужбовці не виконували завдання за призначенням, перебуваючи поза межами розташування військової частини без законних підстав, що свідчить про порушення встановленого порядку проходження військової служби та неналежну організацію служби і контроль за особовим складом з боку командира взводу.
З письмових пояснень солдатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що вони періодично зверталися до свого безпосереднього командира – ОСОБА_1 з проханням надати дозвіл на тимчасове вибуття за межі розташування військової частини НОМЕР_1 , на що ним надавалися усні дозволи на вибуття без оформлення відповідного рапорту на звільнення та без документального закріплення строків перебування поза місцем служби, при цьому визначалися терміни повернення до військової частини.
Таким чином в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-14 КУпАП.
Застосовуючи вид адміністративного стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, у вчиненому щиро розкаявся.
За таких обставин, з огляду на дотримання принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення і заходом державного примусу, до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч.2 ст.172-14 КУпАП, при цьому суддею враховано, що вказане адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень.
Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП, постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи викладене, керуючись ст.24, 40-1, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Реквізити для сплати штрафу:
Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/Острозька м.тг/21081100. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38012494. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку отримувача (IBAN): UA658999980313090106000017469. Код класифікації доходів бюджету: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Реквізити для сплати судового збору:
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ): 37993783. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку отримувача (IBAN): UA908999980313111256000026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 4930 (чотири тисячі дев`ятсот тридцять) грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного суду	Назарук В.А.