ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 р. 	Справа № 520/29565/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі №520/29565/25
за позовом ОСОБА_1 
до Комунального некомерційного підприємства "Міська Клінічна багатопрофільна лікарня 17" Харківської міської ради , Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради, Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", в якій просив суд:
- визнати протиправними і скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. та рішення Центру оцінювання функціонального стану № ОР/1371 від 13.08.2025 р.;
- зобов`язати експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради повторно переглянути своє Рішення № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. оцінювання повсякденного функціонування особи ОСОБА_1 зі всіма попередньо наданими медичними документами та додатковими медичними документами, які об`єктивно відображають стан здоров`я ОСОБА_1 без проходження медичної комісії з оцінювання повсякденного функціонування особи та додаткових медичних обстежень, оскільки стан зору за медичними показниками підпадає під III групу інвалідності (безстроково).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 та ухвалити постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного міської функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. та рішення Експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи № ОР/1371 від 13.08.2025 р. підлягають скасуванню та перегляду на оцінювання підставі необґрунтованості, оскільки прийняті з порушеннями порядку проведення повсякденного функціонування особи, регламентованим у Постанові Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Про деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», а саме до складу експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» входив лікар, який не має спеціалізації, необхідною для проведення оцінювання, тобто не є лікарем-офтальмологом, прийняте рішення було ухвалено без врахування медичної документації. Також зазначає, що з боку членів експертної команди до позивача було допущено некоректне та неввічливе ставлення, позивачу був наданий витяг з Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. без підписів всіх членів експертної команди і без прізвищ та ім`я та по-батькові. Крім того вказав, що з боку Експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи було також порушено процедуру розгляду скарги позивача, зокрема не були заслухані пояснення позивача; а у п. 7 рішення № ОР/1371 від 13.08.2025 р. не вказано щодо вимог скаржника та їх обґрунтування. У п. 13 рішення № ОР/1371 від 13.08.2025 р. вказано, що команда начебто вивчила надану медичну документацію, однак відсутній їх перелік. Більш того, позивача не запросили до участі в розгляді його скарги, а відповідь на скаргу не надійшла у встановлені строки. Позивачу був наданий витяг з Рішення № ОР/1371 від 13.08.2025 р. без підписів всіх членів експертної команди і без прізвищ та ім`я та по-батькові.
Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" подала відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягала на законності судового рішення та просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відзив на апеляційну скаргу від Комунального некомерційного підприємства "Міська клінічна багатопрофільна лікарня №17" Харківської міської ради не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів вислухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши письмові докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 з 1978 р. перебувавав на обліку у лікаря- офтальмолога та знаходився на «Д» обліку з діагнозом гіперметропія високого ступеню, амбліопія USDH. Група здоров`я 3 . У результаті медичного огляду ВЛК був визнаний обмежено придатним.
За результатами обстеження в КНП «Обласна клінічна лікарня» (02.10.2024 - 04.10.2024) позивачу поставлений наступний діагноз: Гіперметропія високого ступеню, амбліопія рефракційна високого ступеню лівого ока. Гіперметропія середнього ступеню, амбліопія рефракційна середнього ступеня правого ока. Анізометропія.
Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. позивачу було відмовлено у визнанні особою з інвалідністю.
Не погоджуючись з рішенням № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. позивач звернувся на гарячу лінію COVIDINFO- 176186, а також 07.04.2025 р. направив скаргу до Центру оцінювання функціонального стану особи, який діє відповідно до наказу МОЗ від 03.12.2024 р. № 2022 «Про покладання прав обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи».
13.08.2025 рішенням № ОР/1371 експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи відмовлено у задоволенні скарги позивача.
Не погоджуючись із рішеннями відповідачів, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Залишаючи без задоволення адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради №33/25/780/P від 13.03.2025 р. та рішення Центру оцінювання функціонального стану №ОР/1371 від 13.08.2025 р., оскільки вони прийняті з без порушення порядку проведення повсякденного функціонування особи, регламентованим у Постанові Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Про деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) визначає Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок №1338), затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”.
Проведення оцінювання організовується у закладі охорони здоров`я, в якому затверджено перелік лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи у складі експертних команд (п. 7 Порядку №1338).
Оцінювання проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – експертні команди) (п. 8 Порядку №1338).
Склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання (п. 9 Порядку №1338).
Відповідно до п. 14 Порядку №1338 оцінювання проводиться з використанням електронної системи після початку її функціонування та електронної системи охорони здоров`я.
У разі відсутності технічної можливості використовувати електронну систему, інформація про яку оприлюднюється на офіційному веб-сайті МОЗ, розгляд справ здійснюється із застосуванням паперового документообігу з урахуванням таких особливостей: направлення на оцінювання, протоколи розгляду експертною командою та рішення експертної команди оформлюються в паперовій формі. Форми зазначених документів затверджуються МОЗ; направлення на оцінювання власноручно підписується лікарем, який направив на оцінювання, та скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (за наявності), в якому працює такий лікар; протоколи розгляду експертною командою та рішення експертної команди власноручно підписуються усіма членами експертної команди та скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (за наявності), на базі якого функціонує відповідна експертна команда; рішення експертної команди та зазначені документи підлягають внесенню до електронної системи не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після появи технічної можливості.
Відповідно до п. 28 Порядку №1338 розгляд справ здійснюється в порядку черговості на підставі електронної черги, яка формується електронною системою.
До дня розгляду справи члени експертної команди не мають доступу до справи в електронній системі. Особа, яку направили на проведення оцінювання, не має доступу до персонального складу експертної команди, яка проводитиме оцінювання.
Згідно з п. 29 Порядку №1338 розгляд справи повинен бути проведений не пізніше 30 календарних днів з дня прийняття закладом охорони здоров`я електронного направлення до розгляду, крім виникнення надзвичайних та невідворотних обставин, що об`єктивно унеможливлюють розгляд справи в установлені строки.
У разі проведення повторного оцінювання експертна команда може зробити запит на отримання справи медико-соціальної експертизи або отримати доступ до результатів попередніх оцінювань, що містяться в електронній системі. Розгляд справи зупиняється на строк, необхідний для отримання доступу до справи.
У разі виникнення необхідності у проведенні додаткового обстеження розгляд справи повинен бути проведений не пізніше 30 календарних днів після завершення такого обстеження.
Під час проведення оцінювання за рішенням експертної команди до справи можуть долучатися документи, подані особою, оцінювання якої проводиться, які не були подані разом із направленням, але стосуються відповідної справи.
У разі виявлення під час проведення оцінювання невідповідностей (описок, технічних або арифметичних помилок, невідповідностей наявним документам) в інформації, зазначеній у направленні на оцінювання відповідно до підпункту 1 пункту 20 цього Порядку, експертна команда зазначає про такі невідповідності в протоколі та приймає рішення на основі виправлених даних.
Рішення приймаються експертною командою в день розгляду справи, крім випадків необхідності проведення додаткового обстеження, неявки особи на проведення оцінювання або зміни складу експертної команди.
У разі коли особа вперше не з`явилася у визначені час і місце для проведення оцінювання, таке оцінювання переноситься на інший час у порядку загальної черговості. У разі коли особа повторно не з`явилася на оцінювання, документи повертаються адміністратором лікуючому лікарю із зазначенням причини повернення. Особі, щодо якої повинно було проводитися оцінювання, повідомляється на адресу її електронної пошти (у разі відсутності електронної пошти не пізніше ніж через п`ять календарних днів шляхом надсилання особі в паперовій формі засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) щодо відмови в проведенні оцінювання у зв`язку з повторним нез`явленням на оцінювання.
Якщо під час розгляду справи член експертної команди дізнався про наявність у нього конфлікту інтересів, він зобов`язаний негайно повідомити про це адміністратору, зазначити про відповідний конфлікт інтересів у протоколі, що є підставою для формування нового складу експертної команди для розгляду такої справи.
Головуючим у справі визначається лікар, чия спеціальність відповідає профілю справи. Головуючий у справі представляє особу, яка направлена на оцінювання, доповідає про наявні діагнози та стан здоров`я особи, медичні та інші документи цієї особи.
Головуючий у справі несе відповідальність за складення протоколу розгляду справи та формування проекту рішення експертної команди (п. 30 Порядку №1338).
Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
У разі отримання від особи додаткових документів під час розгляду справи такі документи завантажуються експертною командою до електронної системи (п. 31 Порядку №1338).
Експертна команда проводить розгляд справи у визначеному складі. Відомості щодо результатів огляду і прийнятих рішень вносяться до протоколу розгляду. У разі організаційної потреби та технічної можливості окремі члени експертної команди (крім тих, що безпосередньо проводять огляд особи та/або спеціалізація яких безпосередньо стосується рішення, яке повинна прийняти експертна команда) можуть брати участь у розгляді дистанційно з використанням технічних засобів електронних комунікацій із забезпеченням дотримання лікарської таємниці, конфіденційності інформації про стан здоров`я особи та інших вимог законодавства щодо захисту персональних даних (п. 34 Порядку №1338).
Рішення приймаються колегіально більшістю голосів членів експертної команди. У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого у справі (п. 35 Порядку №1338).
Розгляд справи фіксується у відповідному протоколі. Протокол розгляду підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги” (п. 36 Порядку №1338).
За результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства: ступеня обмеження життєдіяльності особи; потреби у продовженні тимчасової непрацездатності; інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують; ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
У разі проведення оцінювання особи, якій раніше було встановлено інвалідність, у рішенні експертної команди датою встановлення інвалідності зазначається дата, до якої було встановлено інвалідність за результатами останньої експертизи, але не більше ніж за три роки, при цьому в разі прийняття рішення про зміну (невстановлення) групи інвалідності датою зміни (невстановлення) групи інвалідності вважається дата прийняття рішення експертною командою (п. 40 Порядку №1338).
Рішення експертної команди підписується в електронній системі кожним членом експертної команди шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису користувача електронної системи відповідно до Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги” (п. 44 Порядку №1338).
У разі складення експертною командою документів в паперовій формі такі документи підписуються всіма членами експертної команди (п. 45 Порядку №1338).
У разі проведення очного розгляду справи роздрукована форма витягу рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), надаються особі на підпис (п. 46 Порядку №1338).
Після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі (п. 53 Порядку №1338).
За умовами Критеріїв, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи” підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
- стійкі порушення функцій організму – хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;
- обмеження життєдіяльності – особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;
- необхідність вжиття заходів соціального захисту – особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Так, звертаючись до суду з даною позовною заявою позивач вважає неправомірним результат огляду позивача, згідно якого особою з інвалідністю він не визнаний, група інвалідності йому не встановлена.
Як вбачається з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. відмовлено ОСОБА_1 у визнанні особою з інвалідністю (а.с. 10-11).
В обґрунтування прийнятого рішення за результатами оцінювання у п. 16 даного рішення вказано, що наявні параметри зору під час огляду не відповідають критеріям інвалідності по зору. Показує vis OD з кор.= 0.3 vis OS з кор. =0.02. Із медичної карти районної поліклініки зір vis OD з кор.= 1.0 vis OS з кор. =0.2-0,3. Рекомендовано звернутись до ДУ "УкрДердНДІМСПІ МОЗ України" м. Дніпро.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" з заявою, в якій виклав обґрунтування його протиправності, долучивши докази. Розгляд скарги просив проводити заочно.
За результатами розгляду скарги позивача Державна установа "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" прийняла заочно рішення № ОР/1371 від 13.08.2025 р., яким відмовлено у скасуванні рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. Дата розгляду скарги з 07.04.2025 року по 13.08.2025 рік. (а.с. 20-21).
В обґрунтування прийнятого рішення за результатами розгляду скарги встановлено, що Команда вивчила надану медико-експертну документацію та прийшла до висновку, що за представленими документами клініко-функціональний стан органу зору в незначному ступені обмежує життєдіяльність пацієнта, даних для встановлення групи інвалідності немає згідно постанови КМУ від 15.11.2024 р. № 1338.
Також, колегія суддів наголошує, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 березня 2020 року у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі №804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі №817/820/16, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Отже, предметом судового контролю у цій справі є перевірка дотримання відповідачем порядку ухвалення оскаржуваного рішення.
Фактично звернення позивача до суду з цим позовом направлено на вирішення питання щодо надання йому інвалідності.
Апеляційний суд наголошує, що відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо встановлення позивачу інвалідності є дискреційними повноваженнями та виключною його компетенцією.
Отже, оцінка підставності рішення відповідача щодо невизнання позивача особою з інвалідністю виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права, адже суд не є спеціалізованою установою в медичній сфері.
Усі доводи позивача в позовній заяві та в апеляційній скарзі фактично зводяться до того, що при проведенні оцінки не враховано всі медичні документи та висновки лікарів-спеціалістів, і того, що відповідачем надано неправильну оцінку наявним діагнозам вказаним в медичних документах, що і призвело до ухвалення, на думку позивача, протиправного рішення.
Поряд із тим, колегія суддів ще раз наголошує, що надання оцінки вказаним медичним документам лежить поза повноваженнями суду при розгляді справи, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у галузі медицини, а суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку про встановлення чи не встановлення особі інвалідності виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 8 Положення про експертні команди саме Центр оцінювання функціонального стану особи перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.
В матеріалах справи відсутні докази того, що експертна команда оцінювання відповідача під час огляду позивача не взяла до уваги чи не дослідила медичні документи, які містились у медичній справі та надавались позивачем під час процедури огляду, та які мають очевидні розбіжності із дослідженими документами експертною командою.
Підсумовуючи викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи при КНП «Міська Клінічна багатопрофільна лікарня № 17» Харківської міської ради № 33/25/780/P від 13.03.2025 р. та рішення Центру оцінювання функціонального стану № ОР/1371 від 13.08.2025 р., оскільки судом не встановлено, що вони прийняті з порушеннями порядку проведення повсякденного функціонування особи, регламентованим у Постанові Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 «Про деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
Колегія суддів звертає увагу, що оскільки огляд позивача відбувався заочно, а про заочний розгляд скарги просив сам позивач, що підтверджується змістом його скарги, що виключає особисту участь скаржника, отже доводи апеляційної скарги проте, що Державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" при розгляді скарги не були заслухані його пояснення та він не був запрошений для розгляду його скарги, судова колегія вважає безпідставним.
Щодо доводів позивача, що до складу експертної команди входив лікар, який не є лікарем-офтальмогологом, колегія суддів зазначає наступне.
Як вже зазначено судом першої інстанції, склад експертних команд формується індивідуально для кожного випадку. Після появи технічної можливості склад експертних команд формується за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - електронна система) з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання (п. 9 Порядку проведення оцінювання).
При цьому, головуючим у справі визначається лікар, чия спеціальність відповідає профілю справи. Головуючий у справі представляє особу, яка направлена на оцінювання, доповідає про наявні діагнози та стан здоров`я особи, медичні та інші документи цієї особи.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість доводів позивача як позовній заяві так і аналогічних в апеляційній скарзі в цій частині, оскільки на призначення складу сама комісія не впливає, а склад експертних команд формується за допомогою електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи з дотриманням принципу випадковості, з числа доступних лікарів за спеціалізацією, необхідною для проведення оцінювання. Порядок проведення оцінювання встановлює імперативну вимогу у визначенні лікаря чия спеціальність відповідає профілю справи саме для головуючого, а не для всього складу експертної команди.
Суд першої інстанції надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до усіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків рішення суду першої інстанції не спростовують.
За правилами частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.
Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2026 по справі №520/29565/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	О.В. Присяжнюк   Л.В. Любчич