Справа № 481/563/26 
Провадж.№ 2/481/520/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
05 червня 2026 року м. Новий Буг
Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої по справі судді – Васильченко-Дриги Н.О.,
за участю секретаря судового засідання – Войцеховської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» Романенка Михайла Едуардовича до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
Представником позивача ТОВ «Діджи Фінанс» Романенком М.Е. сформовано в системі "Електронний суд" позовну заяву та подано до суду позов до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором позики №445192 від 26.06.2024 в розмірі 17250,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 26.06.2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №445192, який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Сіроко фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало останній кредит в сумі 5000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на його банківський рахунок, однак відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту та відсотків не виконав. 29 листопада 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №29112024, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко фінанс» відступило ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №445192 від 26.06.2024. Відповідно до реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 29 листопада 2024 року № 29112024, ТОВ «Діджи фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №445192 від 26.06.2024 в сумі 17250,00 грн., з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 2250,00 грн. заборгованість за відсотками та 10000 грн. заборгованість за штрафними санкціями.
Представник ТОВ «Діджи фінанс» в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала.
У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 26 червня 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ОСОБА_1 був укладений договір позики №445192 на суму 5000,00 грн., який підписаний останнім за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «J623yV».
Відповідно до умов вищевказаного договору: розмір кредиту 5000,00 грн., строк кредитування 30 днів, процентна ставка (фіксована) 1,5 % в день, пеня 3 % в день.
ТОВ «Сіроко фінанс» свої зобов`язання перед відповідачем ОСОБА_1 виконало та надало останній в борг грошові кошти в загальній сумі 5000,00 грн. шляхом зарахування вказаних коштів на її банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується електронною платіжною інструкцією від 26 червня 2024 року № cbb9d585-d2d3-48cd-8a06-08b457e7cdd5.
29 листопада 2024 року між ТОВ «Сіроко фінанс» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір факторингу №29112024, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко фінанс» відступило ТОВ «Діджи фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором від 26 червня 2024 року №445192.
Як вбачається з доданих позивачем до позовної заяви документів, зокрема з письмового розрахунку суми заборгованості та витягу з додатку до договору факторингу від 29 листопада 2024 року №29112024, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором від 26 червня 2024 року №445192 станом на 29 листопада 2024 року та складає 17250,00 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту), 2250,00 грн. заборгованість за відсотками та 10000,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями.
Таким чином, враховуючи, що відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростовували обставини, на які посилається позивач в частині отримання та неповернення ним кредитних коштів, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення заборгованості основної суми боргу (тіла кредиту) та відсотків, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями (пенею) в сумі 10000,00 грн., то суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжено до 02 серпня 2026 року.
Отже, оскільки кредитний договір від 26 червня 2024 року №445192 був укладений в період дії воєнного стану в Україні, зобов`язальні відносини між сторонами виникли в період дії воєнного стану, борг відповідача нарахований виключно в період дії воєнного стану, то відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 7000 грн заборгованості за штрафними санкціями (пенею), яка підлягає списанню кредитодавцем.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2024 року №445192 в розмірі 7250,00 грн, з яких: 5000,00 грн. заборгованість за основною сумою боргу (тіло кредиту) та 2250,00 грн. заборгованість за відсотками.
Крім цього, при зверненні до суду з позовною заявою, позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 грн., які підтверджуються належними та достатніми письмовими доказами, а саме наданим договором №42649746 про надання правової допомоги від 02.02.2026, додатковою угодою 445192 до договору про надання правової допомоги від 24.04.2026 року, детальним описом робіт (наданих послуг), актом про надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 24.04.2026 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь ТОВ «Діджи Фінанс» судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі 1118,97 грн. (7250,00/17250,00 х 2662,40).
Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, 
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» заборгованість за кредитним договором №445192 від 26.06.2024 в розмірі 7250 (сім тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» судовий збір в розмірі 1118 (одна тисяча сто вісімнадцять) гривень 97 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, при поданні відповідачем письмової заяви про перегляд заочного рішення протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив на підставі заяви відповідача, яка відповідає вимогам, визначеним в ст. 285 ЦПК України, поданої протягом 30 днів з дня його проголошення чи в разі поновлення пропущеного з поважних причин процесуального строку. 
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 

Суддя Наталя ВАСИЛЬЧЕНКО-ДРИГА