Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р. № 520/7955/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, яка виразилась у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, за врахуванням нарахованої суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.
Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах він діяв згідно чинного законодавства.
Керуючись приписами ст. 171, 257, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України та перебував на грошовому забезпеченні відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі №520/3903/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року у справі №520/3903/24 відповідачем було здійснено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з січня 2016 року по лютий 2018 року.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що розмір індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року становить 83 625,23 грн. Водночас відповідачем до виплати визначено суму 14 731,79 грн, оскільки під час розрахунку було застосовано зменшення суми індексації на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції.
Позивач, не погоджуючись із таким розрахунком та вважаючи, що відповідач безпідставно зменшив належну йому до виплати суму індексації грошового забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням суду у справі №520/3903/24 вже встановлено його право на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Позивач вказує, що відповідач, здійснюючи розрахунок індексації, неправомірно застосував механізм зменшення індексації на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, оскільки у спірний період не відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, яке могло б впливати на порядок обчислення індексації.
На думку позивача, збільшення розміру премії військовослужбовців на підставі розпорядження Командувача Національної гвардії України №Р-5 від 04.02.2016 не є підвищенням тарифних ставок (посадових окладів) у розумінні Порядку №1078 та не може бути підставою для зменшення належної позивачу суми індексації грошового забезпечення.
Також позивач зазначає, що відповідачем під час розрахунку було враховано так звану фіксовану індексацію за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року, яка не була предметом розгляду у справі №520/3903/24, проте вплинула на розмір фактично визначеної до виплати поточної індексації.
Позивач вважає, що має право на отримання індексації грошового забезпечення у повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, з урахуванням раніше нарахованих та виплачених сум.
Окрім того, позивач просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі №520/3903/24 набрало законної сили 14.06.2024 року та було виконано відповідачем шляхом здійснення відповідного перерахунку грошового забезпечення позивача і виплати визначених сум.
Відповідач вважає, що спірні правовідносини у цій справі фактично виникли у зв`язку з незгодою позивача з виконанням відповідачем рішення суду у справі №520/3903/24.
На думку відповідача, позовні вимоги позивача фактично спрямовані на виконання іншого судового рішення, а саме рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі №520/3903/24, у зв`язку з чим такі вимоги не підлягають розгляду в порядку окремого позовного провадження.
З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру.
Згідно з частинами першою, другою, третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення. 
До складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення є встановленим законами та іншими нормативно-правовими актами України механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За змістом статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці, грошове забезпечення.
Відповідно до статей 4, 6 зазначеного Закону індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації. 
У разі виникнення обставин, передбачених цим Законом, грошові доходи населення підлягають індексації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Правила проведення індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.
Згідно з пунктом 2 Порядку №1078 індексації підлягає, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 4 Порядку №1078 передбачено, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено особливості проведення індексації у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів). 
У місяці підвищення тарифних ставок (посадових окладів) значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем такого підвищення.
Отже, після внесення змін до Порядку №1078 з 01.12.2015 року визначальним для зміни місяця, з якого обчислюється індекс споживчих цін, є саме підвищення тарифної ставки (посадового окладу), а не збільшення будь-яких інших складових грошового забезпечення, зокрема премії.
Аналогічний правовий підхід викладено у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 22.06.2023 року у справі №520/6243/22, від 07.12.2023 року у справі №360/381/23, від 19.02.2025 року у справі №420/2653/24, у яких Верховний Суд зазначив, що у правовідносинах щодо індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період до березня 2018 року визначальним є підвищення саме посадових окладів, а не інших змінних чи додаткових складових грошового забезпечення.
Суд враховує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 року у справі №520/3903/24 вже встановлено право позивача на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, у межах цієї справи не підлягає повторному доказуванню обставина щодо права позивача на індексацію грошового забезпечення за спірний період із застосуванням січня 2008 року.
Спірним у цій справі є питання правомірності дій відповідача щодо зменшення належної до виплати суми індексації грошового забезпечення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем при здійсненні розрахунку визначено суму індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року у розмірі 83 625,23 грн, однак фактично до виплати визначено 14 731,79 грн.
Тобто відповідач, погодившись із необхідністю застосування січня 2008 року для обчислення індексації, водночас зменшив суму індексації, посилаючись на застосування механізму підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції.
Суд зазначає, що механізм підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом передбачає саме здійснення роботодавцем певного підвищення доходу з урахуванням прогнозного рівня інфляції, яке має бути визначеним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам Порядку №1078.
Водночас відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що у спірний період позивачу було здійснено саме підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом у розумінні Порядку №1078, а не зміну окремих складових грошового забезпечення.
Посилання відповідача на збільшення розміру премії військовослужбовців не свідчить про підвищення тарифних ставок (посадових окладів) та не може бути самостійною підставою для зменшення суми індексації грошового забезпечення.
Суд також враховує, що премія є додатковим видом грошового забезпечення, розмір якого може змінюватися залежно від відповідних умов, наказів та фінансування. Така виплата не є посадовим окладом та не змінює місяць підвищення доходу у розумінні пункту 5 Порядку №1078.
Отже, збільшення розміру премії не може ототожнюватися із підвищенням тарифної ставки (посадового окладу), яке впливає на порядок проведення індексації.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем при розрахунку було враховано так звану «фіксовану індексацію» за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року. Водночас питання нарахування такої індексації не було предметом розгляду у справі №520/3903/24, а її врахування відповідачем фактично вплинуло на розмір поточної індексації, належної позивачу до виплати.
Верховний Суд у постановах від 23.03.2023 року у справі №400/3826/21, від 22.06.2023 року у справі №520/6243/22, від 07.12.2023 року у справі №360/381/23 та від 19.02.2025 року у справі №420/2653/24 зазначив, що Порядок №1078 передбачає можливість існування двох видів індексації: поточної індексації та індексації-різниці. Такі суми мають різну правову природу та не можуть довільно взаємозамінюватися суб`єктом владних повноважень під час проведення розрахунку.
Таким чином, нарахування відповідачем певної суми індексації-різниці (фіксованої індексації) не свідчить про належне виконання обов`язку щодо виплати поточної індексації у повному розмірі, визначеному відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку №1078.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень мав діяти у спосіб, прямо передбачений законом, та здійснити розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за спірний період із застосуванням січня 2008 року без зменшення суми індексації на підставі обставин, які не передбачені Порядком №1078 як підстава для такого зменшення.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У цій справі відповідач не довів правомірності зменшення належної позивачу суми індексації грошового забезпечення з 83 625,23 грн до 14 731,79 грн, не надав належних доказів фактичного проведення підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції та не обґрунтував правових підстав для врахування такого підвищення при визначенні належної позивачу суми індексації.
За таких обставин суд доходить висновку, що бездіяльність відповідача, яка виразилась у відмові нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, є протиправною.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.
Згідно з пунктом 2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу, з метою відшкодування утриманих сум податку з доходів фізичних осіб з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.
Відповідно до пункту 3 Порядку №44 виплата грошової компенсації здійснюється установами, організаціями, підприємствами, що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб.
Пунктом 5 Порядку №44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення.
Оскільки індексація грошового забезпечення є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, суми податку з доходів фізичних осіб, утримані з такої виплати, підлягають компенсації відповідно до Порядку №44.
Аналогічний висновок щодо необхідності виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до Порядку №44 викладено у постановах Верховного Суду, зокрема від 27.07.2023 року у справі №380/813/22, від 28.02.2025 року у справі №520/28894/24.
За таких обставин вимога позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №44 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку доводам відповідача про те, що спірні правовідносини мають вирішуватися виключно у порядку судового контролю за виконанням судового рішення, передбаченому статтями 382, 383 КАС України, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Суд зазначає, що наведені норми встановлюють спеціальні процесуальні механізми судового контролю за виконанням судового рішення та можуть застосовуватися тоді, коли спір стосується саме невиконання або неналежного виконання рішення суду, без виникнення між сторонами нового самостійного спору.
Водночас наявність попереднього судового рішення між тими самими сторонами не виключає права особи на звернення до суду з новим адміністративним позовом, якщо після ухвалення такого рішення суб`єкт владних повноважень вчинив нові дії, прийняв нове рішення або допустив нову бездіяльність, які породжують новий предмет спору.
Верховний Суд у постанові від 20.03.2020 року у справі №614/1033/15-а зазначив, що при вирішенні питання про застосування статті 383 КАС України суд має з`ясовувати, чи пов`язані оскаржувані рішення, дії або бездіяльність саме з виконанням судового рішення, та чи не виник між сторонами новий спір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.04.2023 року у справі №9901/235/20 також виходила з того, що якщо після виконання або повторного розгляду суб`єкт владних повноважень приймає нове рішення чи вчиняє нові дії, які породжують самостійні правові наслідки для особи, такі дії або рішення можуть бути предметом окремого позовного провадження.
Суд враховує, що предметом цього спору є правомірність нової бездіяльності відповідача, яка виразилася у відмові нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у повному розмірі після того, як відповідач самостійно здійснив розрахунок, застосував механізм зменшення суми індексації на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом та врахував фіксовану індексацію.
Питання правомірності такого зменшення, застосування випереджаючого методу та впливу фіксованої індексації на розмір поточної індексації не було предметом розгляду у справі №520/3903/24.
Отже, між сторонами виник новий спір щодо правомірності способу розрахунку та визначення розміру індексації, а не виключно спір щодо примусового виконання попереднього судового рішення.
З огляду на викладене доводи відповідача про те, що позивач мав звертатися із заявою в порядку статей 382, 383 КАС України, суд вважає необґрунтованими.
Також суд зазначає, що положення статей 382, 383 КАС України не можуть тлумачитися як такі, що позбавляють особу права на судовий захист у порядку позовного провадження у разі виникнення нового спору з суб`єктом владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
У цій справі позивач оскаржує саме бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у повному розмірі, яка, на переконання позивача, порушує його право на належне грошове забезпечення.
Таким чином, спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами позовного провадження, а не виключно у порядку судового контролю за виконанням судового рішення.
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм матеріального права та правових висновків Верховного Суду, суд доходить висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року у повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції.
Відтак позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, яка виразилась у відмові ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, за врахуванням нарахованої суми індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців січень 2008 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, без зменшення на розмір підвищення грошового доходу випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції, включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року.

Суддя Н.А. Полях