ЄУН: 336/12541/25
Провадження №: 2-а/336/29/2026 
20.05.26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді – Галущенко Ю.А., за участю секретаря судового засідання Прохорової А.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
30.12.2025 адвокат Тивоненко Д.Р., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , через систему «Електронний суд», звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в якій просить поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення №1504 виданої 18.06.2025 року; скасувати постанову №1504 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 18.06.2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення штрафу у сумі 17000 грн., закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення
В позові посилається на те, що 02.12.2025 позивач ОСОБА_1 отримав повідомлення в банківський застосунок про те, що його рахунок арештовано і варто звернутись до виконавчої служби. Шляхом перевірки Єдиного реєстру боржників, 02.12.2025 адвокат позивача – Тивоненко Д.Р. дізнався, що в провадженні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 79255276 з примусового виконання постанови № 1504, виданої 18.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою стягнуто з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафу в розмірі 34 000 гривень. Як стало відомо, 18.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було винесено постанову № 1504 у справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Згідно з описовою частиною спірної постанови: «05.06.2025 року уповноваженою особою у відповідності до ч. 9 ст. 258 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1504. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 року № 1504, 20.03.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини своєї неявки не повідомив. Так, 07.03.2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 2872869 на військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик на 14:00 год. 20.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 та надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу його місця проживання зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. В подальшому, відповідно до трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з відміткою у довідці про причини повернення/досилання – «адресат відсутній за вказаною адресою». Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 року № 1504. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надати свої пояснення відмовився, зазначивши, що надасть їх «комісії». Однак на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, доказів щодо наявних поважних причин свого неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надав, заяв та клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату також не надходило. Розгляд справи проведено за відсутності особи правопорушника відповідно до ст. 268 КУпАП». Представник позивача вказує, що примірник спірної постанови від 18.06.2025 року позивачу вручено не було, докази надсилання її в матеріалах справи відсутні. Звертає увагу на порушення з боку працівника поштового зв`язку щодо належного повідомлення позивача про існування повістки та необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідачем не доведено, що 20.06.2025 він направив позивачу у конверті № 6910600104843 саме спірну постанову, і як наслідок позивач дізнався про її наявність лише 21.12.2025 із відповіді ДВС, яку отримав на імейл. Як висновок позивач пропустив строк оскарження спірної постанови з поважних причин. Державний виконавець також не надсилав позивачу жодних постанов про відкриття ним виконавчого провадження у жовтні 2025 року. Позивач у повній мірі не погоджується із доводами викладеними в оскаржуваній постанові, вважає її такою, що прийнята з порушенням приписів діючого законодавства України та такою, що підлягаю скасуванню, а провадження у справі – закриттю. Так, 15.06.2025 позивач був доставлений представниками поліції до ХАБу як особа, яка має порушення правил військового обліку та який розшукується ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу. Уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 того ж дня був складений протокол № 1506, водночас при його складанні позивачу дату розгляду протоколу повідомлено не було, дата «18.06.2025» не була проставлена на протоколі, коли позивач знайомився з ним та ставив свій підпис. Також йому не було вручено другий примірник протоколу. Під час складання протоколу, позивачу на його вимогу представники відповідача не надали для ознайомлення докази, які стали підставою для його розшуку, зокрема повістку ІНФОРМАЦІЯ_4 на 20.03.2025, опис, трек-лист АТ «Укрпошта» тощо. Єдиною умовою вийти з приміщення ХАБу було підписання вказаного протоколу, що і було зроблено позивачем. Крім того, у спірній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги ч. 3 ст. 22 Закону, але не зазначено якого саме абзацу, відтак правопорушення не містить посилання на нормативний акт, який порушив позивач. Також, представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 не було здійснено фото- і відео фіксацію процесу складання протоколу та постанови, що є порушенням вимог 6 статті 22 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 № 3633-ІХ.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику (з повідомленням) сторін. Встановлено строк відповідачу для надання суду відзиву на позовну заяву.
20.01.2026 від представника відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказує, що вказаний позов є необґрунтованим і безпідставним, а тому він не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 07.03.2025 року на громадянина ОСОБА_1 , за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 2872869 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 14.00 год. 20.03.2025 та направлено йому засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, з описом вкладення на його задекларовану адресу ним домашню адресу: АДРЕСА_1 . У зазначений у повістці день та час ОСОБА_1 не прибув. В подальшому вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання – «Адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджено трекінгом поштового відправлення. В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_6 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було подано звернення до органів Національної поліції України про розшук ОСОБА_1 , для встановлення його місця перебування та доставлення його як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП. 05.06.2025 співробітниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до обласного об`єднаного центру мобілізації, де відносно нього у той же день було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 № 1504 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Під час складання вищезазначеного протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, а також його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення № 1504 від 05.06.2025. Своїм підписом ОСОБА_1 також підтвердив, що йому достеменно відомо, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09.00 год. 18.06.2025 року. До протоколу було також долучено повістку № 2872869 та опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення №0610237530600, із яким ОСОБА_1 був ознайомлений, про що також свідчить його підпис у протоколі. Після складання на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення № 1504 від 05.06.2025 – останній у цей же день отримав другий його примірник, про що знову ж таки свідчить його особистий підпис у відповідній графі вказаного протоколу. Тому усі твердження позивача про те, що він не отримав копії вказаного протоколу, чи не ознайомлювався із ним – спростовуються матеріалами справи. При складанні протоколу та збору матеріалів по справі про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 було дотримано усі вимоги Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 3 від 01.01.2024 року та Кодексу України про адміністративні правопорушення. Щодо посилання позивача про незастосування під час складання протоколу про адміністративне правопорушення фото і відео фіксації, то ці вимоги стосуються виключно для застосування під час перевірки у громадян військово-облікових документів. Крім того, факт особистої присутності позивача під час складання протоколу відносно нього підтверджує, що йому було достеменно відомо про дату розгляду справи і він був повинний передбачити наслідки цього розгляду, однак не вжив жодних заходів для своєчасного захисту своїх прав, чим пропустив строк на оскарження постанови.
22.01.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останнім викладена позиція аналогічна заявленій ним у позовній заяві з зазначенням тотожних доводів та аргументів.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Запоріжжя, з 04.04.2006 року його місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 04.04.2006 року Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області, та довідкою № 04-19//16092 від 12.12.2016 року про реєстрацію місця проживання.
07.03.2025 на ОСОБА_1 , за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 2872869 про його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 14.00 год. 20.03.2025 року.
Сформована та підписана кваліфікованим електронним підписом повістка була направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на його задекларовану ним домашню адресу: АДРЕСА_1 .
Згідно трекінга поштового відправлення № 0610237530600 із сайту АТ «Укрпошта» вказана повістка була повернута до ІНФОРМАЦІЯ_5 з відміткою у довідці про причини повернення/досилання – «адресат відсутній за вказаною адресою».
05.06.2025 року співробітниками поліції було доставлено ОСОБА_1 до обласного об`єднаного центру мобілізації, як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210-1 КУпАП. 
В цей же день, 05.06.2025, уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 – оператором 4 відділу рекрутингу та комплектування рядовим Шахматовим О.В. було складено протокол № 1504 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому зазначено, що 20.03.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не з`явився за повісткою (розпорядженням) про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини неявки не повідомив. Враховуючи положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Указу президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.
При цьому, ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, а також зміст ст. 63 Конституції України, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу. Також позивача повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 18.06.2025 о 09:00 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що також свідчить підпис ОСОБА_1 у відповідній графі вказаного протоколу.
Зауваження ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення № 1504 відсутні. Щодо пояснень ОСОБА_1 власноруч зазначив, що надасть їх комісії.
Вказано, що до вищезазначеного протоколу долучено повістку № 2872869 та опис вкладення до рекомендованого поштового відправлення № 0610237530600, із якими ОСОБА_1 був ознайомлений під особистий підпис. Після складання протоколу йому одразу ж було вручено другий мірник протоколу, про що знову ж таки свідчить його особистий підпис у протоколі.
18.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 1504, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. 
Вказаною постановою установлено, що 05.06.2025 року уповноваженою особою у відповідності до ч. 9 ст. 258 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 1504. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 року № 1504, 20.03.2025 року військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про причини своєї неявки не повідомив. Так, 07.03.2025 року за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку № 2872869 на військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик на 14:00 годину 20.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 та надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу його місця проживання зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. В подальшому, відповідно до трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта», рекомендоване поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з відміткою у довідці про причини повернення/досилання – «Адресат відсутній за вказаною адресою». Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 належним чином був повідомлений, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2025 № 1504. В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надати свої пояснення відмовився, зазначивши, що надасть свої пояснення «комісії». Однак на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, доказів щодо наявних поважних причин свого неприбуття за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надав, заяв та клопотань щодо переносу розгляду справи на іншу дату також не надходило. Розгляд справи проведено за відсутності особи правопорушника відповідно до ст. 268 КУпАП. Так, відповідно до абз. 3 п/п. 2 п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 - належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних. Враховуючи положення статті 1 Закону України «Про оборону України», статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), Указу президента України від 24.02.2022 № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» (зі змінами), громадянин ОСОБА_1 під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Із зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України поро адміністративні правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17 000,00 гривень.
08 жовтня 2025 року державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шаровим В.М. відкрито виконавче провадження: № 79255276 щодо виконання постанови № 1504 від 20.06.2025 щодо стягнення з позивача штрафу в розмірі 34 000 грн. 
Також, постановою державного виконавця Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Шарова В.М. від 08.10.2025 накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 (ВП № 79255276).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним.
Як зазначено в постанові № 1504 від 18.06.2025, сформовану за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів повістку № 2872869 на військовозобов`язаного ОСОБА_1 про його виклик на 14.00 годину 20.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_4 було надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення на адресу його місця проживання зазначену в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а саме: АДРЕСА_1 .
В подальшому, відповідно до трекінгу поштових відправлень № 0610237530600 АТ «Укрпошта, рекомендоване поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з відміткою у довідці, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Постановою КМУ від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період (далі по тексту - Постанова № 560), яким в тому числі передбачений порядок оповіщення військовозобов`язаних та резервістів. 
Пунктом 41 Постанови № 560 визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. 
Відповідно до наведеного вище, у спосіб визначений Постановою № 560, 07.03.2025 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 була направлена повістка №2872869 від 07.03.2025 (номер відправлення АТ «Укрпошта» 0610237530600) за якою йому належало з`явитися для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_9 за адресою: АДРЕСА_2 , о 14:00 годині 20.03.2025. Зазначене відправлення було повернуто відправникові з приміткою «одержувач/адресат відсутній за вказаною адресою». 
Повістка № 2872869 від 07.03.2025 була сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з використанням відомостей і даних (в тому числі щодо адреси реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ), що містяться в реєстрі, та відповідає вимогам п.п. 29, 30, 30-1, 30-2, 30-3 Постанови № 560.
Посилання позивача на інформацію з трекінга сайта АТ «Укрпошта» щодо зазначеного відправлення, як на доказ неналежного оповіщення позивача не відповідає вимогам законодавства, оскільки пункт 41 Постанови № 560 визначає, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є серед інших: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання, що відповідає відміткам на Ф.20 на поштовому конверті. Зазначена адреса є єдиною адресою місця реєстрації/проживання позивача, що відома відповідачу, та є наявною в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, іншої адреси місця реєстрації/проживання позивач у передбачений законодавством спосіб не повідомляв. 
Відповідно до підпункту 2) пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560: «Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання». 
Змінами, внесеними постановою уряду від 08 жовтня 2024р. №1147 до Правил надання послуг поштового зв`язку передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Рекомендовані листи з позначками «Повістка ТЦК», «Вручити особисто» підлягають врученню особисто адресатам. У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо ж протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника. 
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, та 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.
У справі судова повістка безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, втім, працівниками пошти проставлено відмітку «одержувач відсутній за вказаною адресою».
Позивач зазначає, що повістка територіального центру комплектування не перебувала у відділенні поштового зв`язку протягом трьох робочих днів (неділя не враховується як робочий день), що, на його думку, є порушенням порядку належного повідомлення відповідно до п. 41 Порядку № 560. Водночас, суд вважає, що встановлене формальне порушення строку перебування повістки у відділенні не усуває обов`язків позивача та не спростовує його вини у сукупності з іншими доказами, наявними у матеріалах справи і не є достатньою підставою для визнання постанови протиправною та її скасування, оскільки не позбавило позивача можливості реалізувати право на захист і не вплинуло на законність прийнятої постанови.
Згідно пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Одночасно із введенням воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року № 2105-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом, а надалі іншими Указами Президента України цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.
Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закон № 3543, відповідно до абзацу другого частини першої, абзацу восьмого частини третьої якої громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. 
З аналізу зазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду. 
Отже, за змістом зазначених положень статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає за неприбуття особи до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у місце та строк, зазначені в отриманих ними документах, зокрема, повістці. 
Адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тобто порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у спірному випадку полягає у неявці за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, це правопорушення є одноактним, вичерпується фактом неприбуття до певного місця у визначені дату та час.
З аналізу вищезазначених правових норм у контексті спірних правовідносин слідує, що для висновку щодо правомірності оскаржуваної постанови необхідно встановити: факт отримання позивачем повістки для необхідності з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; факт відповідності змісту повістки вимогам законодавства; наявність поважних причин неприбуття позивача до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк, визначений у повістці.
Повноваження та компетенція територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо розгляду адміністративних справ за ст.ст. 210, 210-1, 211 КУпАП визначена статтею 235 КУпАП. 
Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, шо мають значення для правильного вирішення справи. У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по гькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про обу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата родження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду рави; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. 
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Отже, постанова № 1504 складена уповноваженою особою, а саме начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 .
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
Натомість станом на дату виклику до ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, підтверджуючих обставин поважності причини неприбуття не надав, як того вимагає пункт 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, а саме: поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Надалі, як того вимагає пункт 24 Порядку призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Враховуючи те, що позивач не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений строк, для подальшого забезпечення відповідачем виконання вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, як наслідок оскаржувана постанова прийнята відповідачем в межах наданих йому повноважень та правомірно.
Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, стягнення накладено в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, отже підстав для її скасування судом не встановлено.
З аналізу вищезазначених норм вбачається обов`язок громадян з`явитися, зокрема до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Позивач стверджує, що при підписанні ним протоколу № 1504 про адміністративне правопорушення від 05.06.2025, в протоколі не була зазначена дата, на яку призначено розгляд справи. Однак цей факт не знайшов підтвердження належними доказами. З матеріалів справи вбачається, що протокол був складений відповідно до вимог КУпАП, і надані матеріали справи не містять підтвердження порушень з боку органу, який склав протокол. 
Згідно з ч. 3 ст. 256 КУпАП, протокол складається у момент фіксації правопорушення, а його підписання підтверджує, що особа ознайомлена з його змістом і має можливість оскаржити його в разі виявлення помилок.
Враховуючи, що позивач власноруч підписав протокол про адміністративне правопорушення № 1504 від 18.06.2025 та не зазначив про будь-які порушення прав під час його складання, хоча мав можливість вжити заходів для уточнення або виправлення даних у протоколі у разі виникнення питань чи сумнівів щодо його правильності, суд не вбачає підстав для визнання цих тверджень обґрунтованими. 
Тому, із врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивача ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зокрема, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було винесено оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності № 1504 від 18.06.2025 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
За наведених обставин процесуальних порушень під час складення оскаржуваної постанови судом не встановлено.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги положення ст. 139 КАС України, та з огляду на те, що позов до задоволення не підлягає, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст. 210-1, 235, 288 КУпАП, ст. 241, 246, 250-251, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Поновити строк на оскарження постанови № 1504 від 18 червня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП – відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , рнокпп НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач: начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Ю.А.Галущенко