КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 753/22383/25 Головуючий 1-ї інстанції: Монін І.В.
Провадження №33/824/964/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., з секретарем судового засідання - Родіоновою К.Є., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Сизька Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника - адвоката Сизька Дмитра Борисовича на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Цією постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави, судовий збір, в розмірі 605 (шістсот п`ять гривень) грн. 60 (шістдесят) коп.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, захисник Сизько Д.Б. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15.12.2025 року у справі №753/22383/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у вищевказаній справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях особи події і складу адміністративного правопорушення.
Крім того, просить призначити у справі N? 753/22383/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності автотехнічну експертизу. 
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм чинного законодавства та з недотриманням вимог щодо обґрунтованості судового рішення, оскільки місцевий суд усупереч вимогам статей 251, 252, 268, 280 КУпАП не вжив заходи щодо повного всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Зазначає, що судом першої інстанції було проведено розгляд за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи, що до суду надходили клопотання про відкладення розгляду справи від представника ОСОБА_1 . Апелянт вказує, що клопотання про відкладення розгляду справи були обґрунтовані поважними причинами, які об`єктивно перешкоджали захиснику з`явитися в судові засідання.
Так, у клопотанні від 13.11.2025 року захисник ОСОБА_1 повідомив суд про неможливість участі в судовому засіданні у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні, що було підтверджено відповідними документами, копії яких надані суду. Крім того, у клопотанні від 13.11.2025 року захисник зазначив додаткову підставу для відкладення того ж самого судового засідання, а саме: з метою з`ясування дотримання вимог чинного законодавства під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння та визначення його ступеня, ним було направлено адвокатський запит до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня № 10» виконавчого органу Київської міської ради. Оскільки відповідь на зазначений адвокатський запит не надійшла до дати судового засідання, сторона захисту була позбавлена можливості надати докази, які мають істотне значення для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи та входять до предмета доказування. 
Також, захисник зазначає, що подання клопотань про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції було зумовлено об`єктивними причинами. Зокрема, суд першої інстанції призначав судові засідання без урахування зайнятості захисника ОСОБА_1., у дні, на які адвокатом заздалегідь уже були погоджені та призначені судові засідання в інших судах, що підтверджувалося відповідними доказами, доданими до кожного клопотання. Крім того, робочим місцем адвоката є місто Золотоноша Черкаської області, що з урахуванням дії режиму воєнного стану, віддаленості суду, обмежень, пов`язаних із повітряними тривогами, та високої ймовірності відкладення судових засідань, об`єктивно ускладнювало його особисту участь у засіданнях.
Тому, на думку захисника, внаслідок відмови у задоволенні вищевикладених клопотань ОСОБА_1 був позбавлений можливості відстоювати свою позицію у справі, що є недопустимим та буде порушенням ст. 6 Конвенції.
Притягнення ОСОБА_1 до адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є незаконним, необґрунтованим і безпідставним.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 475550 від 06.10.2025 вбачається, що він був складений інспектором патрульної поліції Громом Д.О., який дійшов висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 
У протоколі зазначено, що нібито водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi A5, не врахував безпечної швидкості руху, здійснив наїзд на металеве бар`єрне огородження, після чого відбулося зіткнення з автомобілями BMW X5 та Scania G400. Водночас у пункті 14 протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, прямо зазначила, що своєї вини не визнає. Попри це, інспектор поліції зробив передчасні висновки щодо винуватості ОСОБА_1 без належного з`ясування фактичних обставин ДТП.
Так, 06.10.2025 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Audi A5 по Бориспільському шосе рухався в крайній лівій смузі з дотриманням безпечної швидкості, враховуючи дорожню обстановку та інтенсивний рух, повністю відповідно до вимог ПДР. Натомість водій BMW X5, рухаючись в попутному напрямку попереду праворуч, без подання сигналу повороту ліворуч, з порушенням вимог ПДР, раптово почав перестроювання в крайню ліву смугу безпосередньо перед автомобілем Audi A5, чим створив аварійну ситуацію. ОСОБА_1 , намагаючись уникнути зіткнення, подавав звуковий сигнал, зменшував швидкість та відводив автомобіль ліворуч під самий відбійник, однак через протиправні дії водія BMW X5, який продовжив маневр ще перед переднім бампером Audi A5, уникнути ДТП не вдалося. Тому ОСОБА_1 здійснив наїзд на відбійник, одночасно зіткнувшись з Т3 BMW X5. Після чого обидва вказані автомобілі стали некеровані та здійснили зіткнення з Т3 Scania G400 з напівпричепом Bodex Kid. Таким чином, жодних дій ОСОБА_1 , які перебували б у причинному зв`язку з виникненням ДТП, не встановлено, тоді як саме порушення ПДР водієм BMW X5 перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП. 
З метою з`ясування причин ДТП, відповідності дій водіїв вимогам ПДР та встановлення причинного зв`язку, сторона захисту клопотала про призначення судової автотехнічної експертизи.
Однак суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні цього клопотання, що призвело до ухвалення передчасної, необґрунтованої постанови, яка не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам ст. 294 КУпАП.
Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та безпідставним з огляду на таке.
В обґрунтування протоколу інспектор послався на те, що 06.10.2025 року о 20:10 ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, а огляд було проведено лікарем-наркологом КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10», за результатами чого складено висновок № 005006.
Разом з тим, під час складення протоколу ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких заперечив факт перебування у стані наркотичного сп`яніння та зазначив, що лікар відмовився брати кров та мазок слини.
Так, з висновку результатів медичного огляду №005006 від 06.10.2025 КНП "Київська клінічна лікарня" №10 вбачається наступне: "гр. ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання наркотичних речовин".
Захист звертає увагу на те, що відповідно до вимог законодавства, яке регулює порядок проведення медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, обов`язковим є лабораторне підтвердження факту вживання наркотичних речовин шляхом дослідження біологічних зразків.
Також, матеріали справи не містять будь-яких доказів проведення лабораторного дослідження, відсутні результати аналізів, не зазначено, які саме наркотичні речовини були виявлені, а також відсутні відомості про методи їх визначення.
За таких обставин висновок лікаря КНП «Київська міська клінічна лікарня № 10» ґрунтується виключно на суб`єктивній оцінці, без належного лабораторного підтвердження, що не відповідає вимогам належності та допустимості доказів у справах за ст. 130 КУпАП.
Сторона захисту в апеляційній скарзі наголошує на численних порушеннях порядку проведення огляду на стан сп`яніння, що роблять висновки суду першої інстанції необґрунтованими та недійсними зокрема.
Зокрема, огляд проводився без застосування будь-яких спеціальних технічних засобів, лише шляхом співбесіди та з`ясування анкетних даних. Не відбиралися обов`язкові біологічні зразки (слина, сеча, кров, змиви з губ, обличчя та рук), хоча водій наполягав на їх відборі для проведення лабораторних досліджень. Не проводилися первинні скринінгові дослідження на наявність наркотичних речовин або психотропних препаратів, а відповідно - відсутні підстави для позитивного результату первинного тесту. Підтверджуючі лабораторні дослідження (газорідинна хроматографія, хромато-мас-спектрометрія) не проводилися, хоча Інструкція № 1452/735 передбачає їх обов`язкове проведення у разі позитивного результату первинного тесту.
Суд першої інстанції в мотивувальній частині постанови неправомірно виправдовував відсутність лабораторних досліджень неможливістю взяття сечі, замінивши належний порядок «анкетуванням» та визначенням стану водія «на око», що не відповідає законодавству та Інструкції № 1452/735.
Висновки лікаря ОСОБА_2 щодо стану сп`яніння ОСОБА_1 є недійсними, оскільки проведені з грубим порушенням порядку, передбаченого нормами КУпАП та Інструкцією № 1452/735.
Крім того, суд не має права у постанові додавати або виключати ознаки правопорушення, які не зазначені в протоколі, оскільки це виходить за межі компетенції суду (ст. 213, 221 КУпАП).
У зв`язку з наведеним сторона захисту вважає, що постанова суду першої інстанції є передчасною, необґрунтованою, не відповідає реальним обставинам та такою, що підлягає скасуванню.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у статтях 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
З матеріалів справи вбачається, що при розгляді даної справи суд першої інстанції достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 , 06.10.2025, м. Київ, Шосе Бориспільське, о 20 год. 10 хв. керував автомобілем у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога. Висновок Київської міської лікарні 10, номер висновку 005006, чим порушив п.2.9.а ПДР.
Крім того, ОСОБА_1 , 06.10.2025, в м. Київ, Шосе Бориспільське, керуючи т.з. Audi A5 д.н.з. НОМЕР_1 не врахував безпечної швидкості руху та здійснив наїзд на металеве бар`єрне огородження (відбійник) після чого став некерованим та здійснив зіткнення з т.з. BMW X5, д.н.з. НОМЕР_2 , після чого обидва вказані автомобілі стали не керованими та здійснили зіткнення з автомобілем Scania G400 д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричепом ВODEX kid 3WA д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого автомобілі та напівпричіп отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.12.1 ПДР.
Зокрема, наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №475714 від 07.10.2025; даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом з бодікамери поліцейського, даними протоколу серії ЕПР1 №475550 від 06.10.2025, (а.с.12), даними схеми місця ДТП (а.с.15); письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.16), ОСОБА_1 (а.с.17), ОСОБА_4 (а.с.18).
Вказані протоколи складено уповноваженою на те особою, за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та підписаний особою, яка його склала та безпосередньо ОСОБА_1 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, порушення вимог ст.ст. 251, 252, 268, 280 КУпАП, а також про неповне дослідження обставин справи є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Як вбачається з матеріалів провадження, судом першої інстанції було забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи відповідно до вимог ст. 245 КУпАП.
Твердження апелянта про порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з розглядом справи за його відсутності не знаходять свого підтвердження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та його захисник адвокат Сизько Д.Б. були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, зокрема шляхом направлення SMS-повідомлень, а також шляхом розміщення інформації про призначення справи до розгляду на офіційному веб-сайті суду.
При цьому судом першої інстанції неодноразово відкладались судові засідання за клопотаннями сторони захисту, витребовувались докази, викликались свідки, зокрема працівник поліції та лікар-нарколог, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння. Однак особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисник у призначені судові засідання не з`являлись, у тому числі для допиту свідків, виклик яких був ініційований самою стороною захисту.
Крім того, судом першої інстанції було розглянуто заявлені захисником клопотання про участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції та обґрунтовано відмовлено у їх задоволенні з огляду на відсутність передбачених законом виключних підстав для проведення дистанційного судового провадження.
Таким чином, судом першої інстанції були створені належні умови для реалізації стороною захисту процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника здійснено з дотриманням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови у призначенні автотехнічної експертизи, спростовуються наявними доказами.
Як убачається з матеріалів справи, захисником заявлялось клопотання про призначення у справі № 753/22383/25 судової автотехнічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання щодо відповідності дій водіїв вимогам Правил дорожнього руху та наявності причинного зв`язку між їх діями і виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Вказане клопотання було вирішено судом першої інстанції у судовому засіданні та обґрунтовано залишено без задоволення, оскільки обставини справи, які підлягали встановленню, не потребували спеціальних знань у розумінні ст. 273 КУпАП та ст. 1 Закону України «Про судову експертизу». 
За відсутності потреби у спеціальних знаннях, не вбачає підстав для призначення автотехнічної експертизи і апеляційний суд.
При цьому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується належними та допустимими доказами у їх сукупності, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія BMW X5, а дії ОСОБА_1 не перебували у причинному зв`язку з її настанням не підтверджуються матеріалами справи.
З наданих та досліджених доказів у їх сукупності, зокрема схеми місця ДТП, протоколу про адміністративне правопорушення, а також пояснень учасників події, судом обгрунтовано встановлено, що саме дії ОСОБА_1 , які виразилися у не виборі безпечної швидкості руху, не урахуванні дорожньої обстановки перебувають у причинному зв*язку з ДТП.
Суд першої інстанції, надавши належну оцінку всім доказам відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що саме дії ОСОБА_1 , який, керуючи автомобілем Audi A5, не врахував дорожню обстановку та не обрав безпечної швидкості руху, перебували у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Посилання апелянта на виключну винуватість іншого учасника ДТП є оціночними припущеннями сторони захисту, які не спростовують встановлених судом фактичних обставин та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами
Також не спростовують висновків суду першої інстанції доводи щодо незаконності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку лікарем-наркологом КНП «Київська міська клінічна лікарня №10», про що складено відповідний висновок № 005006 від 06.10.2025 року.
Посилання сторони захисту на відсутність лабораторних досліджень як на підставу недійсності висновку лікаря є непереконливим.
Судом першої інстанції встановлено, що після проведення клінічного огляду лікарем-наркологом ОСОБА_1 було запропоновано здати біологічний зразок для проведення лабораторного дослідження, однак останній цього не зробив, посилаючись на відсутність фізіологічної потреби.
У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами проведеного огляду. Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду, встановленого діагнозу або змісту висновку під час його складення ОСОБА_1 не висловлювалось.
Також, як вбачається з відеозпису та пояснень ОСОБА_1 під час судового засідання в апеляційному суді, останній посилався на неможливість здати біологічний зразок у зв`язку зі станом здоров`я та відсутністю фізіологічної можливості сходити до туалету. Водночас жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у нього будь-якого захворювання чи фізіологічних особливостей, які б об`єктивно перешкоджали здачі біологічного матеріалу, лікарю під час проведення огляду, суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції надано не було.
Таким чином, не проведення лабораторного дослідження було зумовлено поведінкою самого ОСОБА_1 , а не порушенням процедури медичного огляду з боку працівників поліції чи медичного закладу.
При цьому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що встановлений лікарем-наркологом діагноз ґрунтується на сукупності об`єктивних ознак стану сп`яніння, зафіксованих під час медичного огляду, а матеріали справи не містять даних, які б ставили під сумнів правильність висновку лікаря.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду та зводяться до переоцінки досліджених доказів.
Керуючись ст.ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Сизька Дмитра Борисовича- залишити без задоволення.
Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева