П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/22023/21	

Перша інстанція: суддя Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 

В С Т А Н О В И В:

Рух справи
21.05.2026р. до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача у справі ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або позивач) надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, в якій він просить замінити боржника військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на суб`єкта, який здійснює фінансове забезпечення та фактичне виконання зобов`язань - військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) у виконавчому провадженні №79544780 від 11.11.2025р., яким здійснюється примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/22023/21.
На обґрунтування заяви зазначено, що виданий судом на підставі судового рішення від 24.05.2023р. у справі №420/22023/21 виконавчий лист пред`явлений до примусового виконання. Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження №79544780 від 11.11.2025р. Проте судове рішення від 24.05.2023р. у справі №420/22023/21 не виконано з об`єктивних причин, оскільки згідно з відповіді, отриманої від військової частини НОМЕР_2 на запит представника позивача, військова частина НОМЕР_1 виключена з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не обслуговується і не має відкритих рахунків в Казначействі, органи Державної Казначейської служби відмовляють у виконанні рішень суду, в яких зазначено «зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити або стягнути....». Вказана обставина підтверджується доданою до відповіді копією листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника фінансово економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 за вхідним №39140 від 19.12.2019р.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 26.05.2026р. прийняв заяву про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. 
Належно повідомлені сторони справи в судове засідання, призначене на 04.06.2026р., не з`явилися. 
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.06.2026р. відмовив у задоволенні заяви представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача звернулась з апеляційною скаргою до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2026р. та прийняти нову ухвалу, якою замінити боржника – військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на суб`єкта, який здійснює фактичне виконання зобов`язань – військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) у виконавчому провадженні №79544780 від 11.11.2025р., яким здійснюється примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі №420/22023/21.
П`ятий апеляційний адміністративний суд відкрив апеляційне провадження та призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження ухвалами від 19.06.2026р.

Обставини справи 
Одеський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнив частково рішенням від 24.05.2023р. 
Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо відмови ОСОБА_1 нарахувати та виплатити за період з 01 січня 2016р. по 28 лютого 2018р. включно індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно індексацію грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців ) - січень 2008 року відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078.
В решті позовних вимог відмовив.
П`ятий апеляційний адміністративний суд рішенням від 06.09.2023р. апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.05.2023р. залишив без змін.
Виконавчий лист виданий 12 серпня 2024 р. Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м.Дніпра Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрив виконавче провадження №79544780 згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2025р.
21.05.2026р. до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача у справі надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 04.06.2026р. відмовив у задоволенні заяви представника позивача про заміну сторони виконавчого провадження.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу.

Оцінка суду першої інстанції
Відмовивши у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції дійшов таких висновків. 
Військова частина НОМЕР_1 є належним відповідачем у справі, оскільки статус юридичної особи та процесуальна правоздатність не втрачаються через виключення військової частини з Єдиного реєстру розпорядників та одержувачів бюджетних коштів. Відповідальність за зобов`язаннями переходить на орган вищого рівня або правонаступника лише у разі повної ліквідації.
Нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалися військовою частиною НОМЕР_2 на підставі документів, які готує і подає для подальшого виконання Військова частина НОМЕР_1 .
Оскільки докази припинення військової частини НОМЕР_1 та переходу її прав та обов`язків до військової частини НОМЕР_2 не надані, це виключає підстави для заміни сторони виконавчого провадження за правилами статті 379 КАС України.

Доводи апеляційної скарги 
Обґрунтовуючи вимоги про скасування ухвали суду першої інстанції, представник позивача наводить такі доводи.
Військову частину НОМЕР_1 виключено з мережі розпорядників бюджетних коштів та зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020р.
Листом від 17.09.2025р. №756 за підписом командира військової частини НОМЕР_2 та начальника фінансово-економічної служби представнику позивача запропоновано змінити боржника у виконавчому провадженні з військової частини НОМЕР_1 на військову частину НОМЕР_2 .
При вирішення цієї справи повинен бути врахований правовий висновок, викладений Верховним Судом у постанові від 30.12.2020р. №805/4361/17-а.

Позиція відповідачів у справі на заявлену апеляційну скаргу
Відповідачі, належно повідомлені про апеляційний розгляд цієї справи, своїм правом на подання відзиву не скористались.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення у межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015р. №215 (далі - Положення №215) Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів (пункт 2 Положення №215).
Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - рішення про стягнення коштів), прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначає Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. №845 (далі – Порядок №845).
Відповідно до пункту 2 Порядку №845 у цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:
безспірне списання – операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (абзац другий пункту 2 Порядку № 845);
боржники – визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання (абзац третій пункту 2 Порядку № 845);
стягувачі – фізичні та юридичні особи, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів, державні органи (посадові особи) за рішеннями про стягнення коштів в дохід держави (абзац шостий пункту 2 Порядку № 845 ).
Згідно з пунктом 3 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників – у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до абзацу першого пункту 31 Порядку №845 у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.
Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, - надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.
Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.
На період виконання вимоги орган Казначейства здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, лише за платежами, зазначеними в пункті 25 цього Порядку.
Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.
Згідно з пунктом 32 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд у складі колегії суддів враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у постанові від 03.07.2018р. у справі №910/13057/16, за яким обов`язок органів Держказначейства щодо виконання рішень суду про стягнення коштів має безумовний характер а, відсутність відкритих рахунків в органах Казначейства не може стати підставою для невиконання судового рішення. 
Збіжний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 18.10.2023р. у справі № 160/19656/21 та у постанові від 26.01.2026р. у справі №480/13268/23.
Суд у складі колегії суддів звертає увагу на відповідні положення Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.07.2017р. №280 (далі - Правила).
Відповідно до абзацу першого пункту 1.5. Правил під час здійснення заходів із фінансового забезпечення відповідні посадові особи військової частини керуються Бюджетним кодексом України, законами України, постановами Верховної Ради, України, указами Президента України, постановами та розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства фінансів України, нормативними актами Національного банку України, наказами та директивами Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, виданими в межах повноважень, роз`ясненнями Департаменту фінансів Міністерства оборони України, забезпечувальних фінансових органів та відповідних служб забезпечення (в межах їх відповідальності). 
Відповідно до пункту 47 статті 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів – бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету.
Згідно з абзацом другим пункту 1.5. Правил військова частина, не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, зараховується на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень).
Відповідно до абзацу четвертого пункту 1.5. Правил командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини.
Згідно з абзацом шостим пункту 1.5. Правил первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.
Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).
Суд у складі колегії суддів вважає за підставне вказати на відсутність обставин, які вказують в розумінні статті 379 КАС України на вибуття військової частини НОМЕР_1 зі складу учасників виконавчого провадження внаслідок її ліквідації або передачі повноважень у відповідній сфері іншому суб`єкту. 
Суд у складі колегії суддів зазначає, що військова частина НОМЕР_1 , виключена з мережі розпорядників бюджетних коштів та зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 з 01.01.2020р., тобто ще до моменту звернення позивача до адміністративного суду з позовом, який Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 24.05.2023р. частково задовольнив.
Вимоги скаржника про урахування судом правового висновку, викладеного Верховним Судом у постанові від 30.12.2020р. у справі №805/4361/17-а, є безпідставними, оскільки правовідносини, що виникли у вказаній справі не є подібними до спірних. 
Суд у складі колегії суддів звертає увагу, що згідно з встановленими судами обставинами у справі №805/4361/17-а Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби втратив повноваження державного органу, який згідно із законом виконує функції, зокрема у сфері реалізації державної податкової політики, тому відповідно, не може здійснювати права та виконувати обов`язки сторони у справі, а відтак, і відповідати за зобов`язання, які на нього покладені, в тому числі й судовими рішеннями, оскільки таке повноваження передано для виконання завдань і функцій новоствореному контролюючому органу у зазначеній сфері, яким є Офіс великих платників податків Державної податкової служби України. Відповідно, з цього моменту відбулося фактичне (компетенційне) адміністративне правонаступництво.
З огляду на чинне нормативне регулювання, враховуючи наявні правові висновки Верховного Суду, суд у складі колегії погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для заміни сторони виконавчого провадження за правилами статті 379 КАС України.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Здійснивши в межах, визначених статтею 308 КАС України, апеляційний перегляд цієї справи, суд у складі колегії суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Доводи апеляційної скарги таких висновків не спростовують, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні фактичних обставин, норм матеріального й процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 294, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 – відмовити, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04.06.2026р. у справі №420/22023/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 325 КАС України набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.С.Терлецький

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: О.О.Димерлій