Справа № 729/389/26 2/729/545/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
04 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Булиги Н. О.
секретаря Романченко С. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 825 грн., а також судового збору у сумі 2 662 грн. 40 коп.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 липня 2021 року між ним та відповідачкою було укладено договір про надання фінансового кредиту №39256 в електронній формі шляхом заповнення відповідачкою заявки на отримання кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача.
На виконання умов договору позивач 12.07.2021 року перерахував відповідачці грошові кошти у розмірі 3000 грн. на банківську картку, зазначену нею при укладенні договору.
Відповідно до умов договору кредит було надано строком на 21 день, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5 % на добу (912,5 % річних), а також комісії у розмірі 15 % від суми кредиту.
Позивач зазначає, що у подальшому між сторонами було укладено додаткову угоду від 13.09.2021 року, якою строк дії договору продовжено на 30 днів. При цьому здійснений відповідачкою платіж у сумі 4800 грн. був зарахований виключно в рахунок погашення нарахованих відсотків за період з 12.07.2021 по 13.09.2021 та не був спрямований на погашення основної суми кредиту.
Однак відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, після пролонгації строку дії договору жодних платежів у рахунок погашення основної суми кредиту не здійснювала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Станом на 10.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідачки за кредитним договором № 39256 від 12.07.2021 становить 15 825 грн., з яких: 3000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 12375 грн. – заборгованість за процентами, 450 грн. – комісія за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту.
У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачки на свою користь зазначену суму заборгованості, а також понесені судові витрати.
Ухвалою від 07.04.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в поданій заяві просив справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи вважається повідомленою своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки в суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 12.07.2021 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 39256, який є електронним правочином у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» та укладений шляхом акцепту публічної оферти Позивача шляхом заповнення Відповідачем заявки на отримання кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача. (а.с.19-21).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачка у встановленому порядку ініціювала отримання кредиту шляхом заповнення заявки в інформаційно-телекомунікаційній системі Позивача, чим підтвердила свою згоду на умови кредитування, визначені Договором оферти та його індивідуальною частиною (а.с.23).
Відповідно до умов Договору, кредит надається Клієнту у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку, реквізити якої були зазначені Відповідачем під час оформлення заявки (п. 1.4 Договору).
Пунктами 1.1., 1.2, 1.3, 1.5 визначено, що кредит надається у сумі 3000 гривень на умовах строковості, зворотності та платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування в порядку та на умовах визначених договором. Кредит надається строком на 21 день, однак у будь-якому випадку діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, до 01.08.2021. За користування кредитом клієнт сплачує товариству 2,5% на добу та 15% комісії за використання системи для дистанційного отримання фінансового кредиту.
На виконання умов Договору позивач через платіжний сервіс «Platon», перерахував 12.07.2021 відповідачці кредитні кошти у сумі 3000,00 грн. на банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується відповідними платіжними документами та інформаційною довідкою платіжного сервісу (а.с.14).
Факт отримання відповідачкою кредитних коштів та користування ними підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» інформацією від 23.04.2026, згідно якого ОСОБА_1 12.07.2021на банківську картку № НОМЕР_2 , емітовану у АТ КБ «ПриватБанк», перераховано кошти у розмірі 3000 грн. 
Зазначені обставини свідчать про належне виконання позивачем свого обов`язку щодо надання кредиту та фактичне отримання відповідачкою грошових коштів.
Разом з тим судом встановлено, що згідно з умовами Договору та Додаткової угоди №2 до Договору про надання фінансового кредиту № 39256, строк користування кредитом був продовжений на 30 днів до 13.10.2021 року (а.с.17).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідачка не виконала належним чином свої зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим станом на 10.03.2026 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 15825,00 грн, яка складається з: 3000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 12375,00 грн – заборгованість по процентам за користування кредитом та 450,00 грн – комісія за користування системою дистанційного отримання фінансового кредиту. При цьому, позивач припинив будь-які нарахування з 26.02.2022 (а.с.15-16).
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Надані позивачем докази, суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідачки заборгованості.
У свою чергу відповідачкою не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань та які б спростовували суму заборгованості перед позивачем.
Враховуючи, що відповідачка у добровільному порядку не виконала взяті на себе зобов`язання, що свідчить про порушення прав позивача, а позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачкою умов кредитного договору та існування заборгованості, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 15 825 гривень. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2 662,40 гривень.
Керуючись статтями 205, 207, 526, 527, 530, 599, 610, 611, 625, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1056 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», статтями 2, 4, 5, 10-13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту №39256 від 12.07.2021 у сумі 15825 (п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп» 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривень 40 копійок у порядку відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення суду може бути переглянуте Бобровицьким районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авіра Груп», адреса місцезнаходження 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.1-3 А, ЄДРПОУ 43174156.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Бобровицького районного суду Н.О. Булига