ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/21246/23 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Головенко О.Д., 
Суддя-доповідач Кобаль М.І

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого Кобаля М.І.,
суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,
при секретарі Литвин С.В.
за участю: 
представника позивача: Корнєєва Є.Л.,
представників відповідача: Степаненко І.В., Атабєгова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року по справі за адміністративним позовом Комунального підприємства Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Комунальне підприємство Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьктепломережа» (далі по тексту – позивач, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі по тексту – відповідач, ГУ ДПС у Київській області) в якому просило, з урахуванням заяви про уточнення (збільшення позовних вимог) позовної заяви:
1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.05.2023 № 303/4-1036 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу»;
2) зобов`язати ГУ ДПС у Київській області вилучити (виключити) з інтегрованої картки відомості про наявність у КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» податкового боргу на загальну суму 4 721 443,13 грн, а саме:
- з податку на додану вартість в розмірі 4 171 034,64 грн;
- з податку на прибуток - 297 509,57 грн, в тому числі пеня - 47 306,41 грн;
- в частині чистого прибутку - 252 898,92 грн, в тому числі пеня - 90 599,22 грн.
3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 24.10.2023 № 00197500407 на загальну суму 1 851 437,73 грн;
4) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Київській області від 19.03.2024 № 00131430407 на загальну суму 19 444,50 грн;
5) зобов`язати ГУ ДПС у Київській області відновити попередній правовий стан шляхом скасування, відкликання платіжних інструкцій про списання (стягнення коштів) з рахунків КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», відкритих в АТ «Перший Український міжнародний банк», АТ «Сенс Банк», АТ «Райффайзен Банк», АТ «Приват Банк» на загальну суму 8 015 381,04 грн та повернення списаних коштів на рахунки позивача.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року значений позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 22.05.2023 № 303/4-1036 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу».
Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Київській області вилучити (виключити) з інтегрованої картки відомості про наявність податкового боргу на загальну суму 4 721 443,13 грн, а саме:
- з податку на додану вартість в розмірі 4 171 034,64 грн;
- з податку на прибуток - 297 509,57 грн, в тому числі пеня - 47 306,41 грн;
- в частині чистого прибутку - 252 898,92 грн, в тому числі пеня - 90 599,22 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 24.10.2023 № 00197500407 - штраф з ПДВ на загальну суму 1 851 437,73 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 19.03.2024 № 00131430407 - штраф з ПДВ на загальну суму 19 444,50 грн.
В решті заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, які з`явилися у призначене судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» є юридичною особою та платником податків, у тому числі податку на додану вартість (з 05.04.1994), що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків від 04.06.2008 № 283.
Станом на 01.05.2023 в інтегрованій картці КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» містився податковий борг на загальну суму - 4 721 443,13 грн, зокрема, з податку на додану вартість (ПДВ) в розмірі 4 171 034, 64 грн, в тому числі пеня - 0 грн; з податку на прибуток - 297 509,57 грн, в тому числі пеня - 47 306,41 грн; в частині чистого прибутку - 252 898,92 грн, в тому числі пеня - 90 599,22 грн. 
22.05.2023 заступником начальника ГУ ДПС у Київській області В. Луговським прийнято рішення № 303/4-1036 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу (далі по тексту – оскаржуване рішення). 
Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення № 303/4-1036 від 22.05.2023, відповідно до п. 95.5 ст. 95 Податкового кодексу України вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів з рахунків у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, та інших фінансових установах. 
На підставі акту про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів від 28.09.2023 за № 20375/10-36-04-07 ГУ ДПС у Київській області було прийнято податкові повідомлення-рішення (далі по тексту – оскаржувані ППР): 
- від 24.10.2023 за № 00197500407 у сумі 1 851 437,73 грн, яка є штрафом за несвоєчасну сплату підприємством ПДВ, на думку контролюючого органу;
- від 19.03.2024 у сумі 19 444,50 грн, яка є штрафом за несвоєчасну сплату підприємством ПДВ.
Вважаючи, протиправними оскаржувані рішення та ППР, а також відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності, оскільки в інтегрованій картці містяться недостовірні відомості про наявність у КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» податкового боргу на загальну суму 4 721 443,13 грн, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, судом першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення № 303/4-1036 від 22.05.2023 та податкові повідомлення-рішення від 24.10.2023 № 00197500407, від 24.10.2023 № 00197500407 прийняті відповідачем на підставі недостовірних вихідних даних внаслідок цього, суми донарахувань, зазначені в них, як похідні від недостовірних вихідних даних, так само є недостовірними та необґрунтованими. 
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів апеляційної інстанції надає правову оцінку спірним правовідносинам та переглядає рішення суду першої інстанції тільки в частині задоволених позовних вимог, оскільки позивач не є апелянтом по справі.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (далі по тексту – ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Податок на додану вартість належить до загальнодержавних податків (п.п. 9.1.3 п. 9.1 ст. 9 ПК України).
Під витратами відповідно до п.п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14 ПК України розуміється сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).
Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом
Податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (п.п. 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Відповідно до п.п. 3 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. 
Предметом камеральної перевірки також може бути зокрема своєчасність та повнота сплати узгодженої суми грошового зобов`язання у вигляді авансового внеску з податку на прибуток підприємств, визначеного відповідно до п. 141.13 ст. 141 ПК України, на підставі даних Реєстру пунктів обміну іноземної валюти. 
Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, відповідальність за що передбачена ст. 120-1 ПК України та п. 90 підрозділ 2 розділу ХХ ПК України. 
Відповідно до п. 76.1 ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. 
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. 
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. 
Відповідно до п. 76.2 ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог ст. 86 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 86.1 ст. 76 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). 
У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. 
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати. 
Акт перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати. Акт перевірки не може розглядатися як заява або повідомлення про вчинення кримінального правопорушення щодо ухилення від сплати податків. 
Довідка перевірки - документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає її результати і є носієм доказової інформації про невстановлення фактів порушень вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. 
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження). У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом. 
Матеріали перевірки - це: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до п.п. 16.1.15 п. 16.1 ст. 16 та відповідно до абзацу другого п.п. 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 розділу I цього Кодексу. 
Порядок оформлення результатів перевірок, що проводяться контролюючими органами, визначеними п.п. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 ПК України, та надання заперечень до них визначається Митним кодексом України. 
Пункт 86.2 ст. 86 ПК України встановлює, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу. 
Згідно до п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: 
- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; 
- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; 
- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; 
- завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; 
- наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/ або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Статтею 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. 
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. 
Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. 
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. 
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Таким чином, у разі виникнення у платника податків боргу, контролюючий орган формує податкову вимогу на суму такого боргу та здійснює заходи з його погашення шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, та стягнення коштів у рахунок податкового боргу за рахунок готівки на підставі відповідних рішень суду. 
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797- VIII, що набрав чинності з 01.01.2017, п. 95.5 доповнено абзацами 2 - 6 такого змісту:
«У разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави. У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців такого платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей є вимогою стягувана до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України». 
Тобто, зазначена норма закону прямо встановлює право керівника контролюючого органу (його заступника або уповноваженої особи) прийняти рішення про стягнення коштів платника податків лише в сукупності перелічених вище умов. 
Аналогічні правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 12.07.2022 у справі № 820/6139/17. 
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у провадженні судів перебували справи про стягнення з КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» податкового боргу, а саме: станом на 18.07.2008 на суму 781 640, 29 грн (справа № А20/271-08), станом на 02.12.2016 на суму 3 481 564,99 грн (справа № 810/4054/16), - станом на 31.12.2018 на суму 3 325 172,33 грн (справа № 320/11500/20). 
22.07.2008 Переяслав-Хмельницький міжрайонний прокурор в інтересах держави, в особі Переяслав-Хмельницької ОДПІ пред`явив до КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» позов про стягнення податкової заборгованості із сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), станом на 18.07.2008, в розмірі 781 640, 29 грн, яка складалася із заборгованості: податку на додану вартість в розмірі - 287 069,20 грн, в тому числі пеня - 46 728,04 грн; податку на прибуток в розмірі - 366 028,78 грн, в тому числі пеня - 39 418,53 грн та частини прибутку - 119 869,00 грн, в тому числі пеня - 17 673,49 грн. (справа № А20/271-08). 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підприємство невчасно та не в повному обсязі сплачувало грошові зобов`язання до бюджету, в результаті чого виник податковий борг на суму 781 640, 29 грн, який утворився в 2003 році, у зв`язку з чим, відповідачу було виставлено податкові вимоги № 1/55 від 01.02.2003 та форми «Ю» № 1/235 від 03.08.2004, які залишились без задоволення. 
28.04.2009 постановою Господарського суду Київської області позов задоволено та стягнуто з КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» на користь Переяслав-Хмельницької ОДПІ 749 208,90 грн податкової заборгованості. 
08.06.2010 постановою Київського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» задоволено, постанову Господарського суду Київської області від 28.04.2009 скасовано, у задоволенні позову Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора в інтересах держави, в особі Переяслав-Хмельницької ОДПІ Київської області до КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» про стягнення податкової заборгованості відмовлено. 
14.06.2012 ухвалою Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу Переяслав-Хмельницької ОДПІ відхилено, а постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08.06.2010 у справі № А20/271-08 залишено без змін.
Крім того, 16.03.2009 у даній справі № А20/271-08 було проведено судово-економічну експертизу, згідно якої (висновок судово-економічної експертизи № 1320 від 16.03.2009) встановлено, що КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», станом на 26.01.2009, мало переплату з податків в бюджет в розмірі 133 636,48 грн, яка складається з переплати в бюджет з податку на додану вартість (основний платіж, штрафні санкції, пеня), за період з травня 2007 року по грудень 2008 року, в розмірі 187 183,00 грн; заборгованості підприємства з податку на прибуток (основний платіж, штрафні санкції, пеня) за період : II квартал 2007 року - IV квартал 2008 року в розмірі 57 862,52 грн; переплати в бюджет з частини прибутку належному до сплати в бюджет (основний платіж, штрафні санкції, пеня) за період: II квартал 2007 року - IV квартал 2008 року в розмірі 4 316,00 грн. 
Заборгованість з податку на прибуток в розмірі 57 862,52 грн, сплачена до бюджету (з урахуванням штрафів і пені на день сплати) на загальну суму 67 937, 51 грн, у тому числі платіжними дорученнями: 
- від 23.09.2009 № 1313 -39 817,30 грн - за півріччя 2007 року;
- від 30.07.2009 № 1078 - 25 227,54 грн - за І квартал 2008 року;
- від 30.07.2009 № 1079 - 2 892,67 грн - за І півріччя 2008 року.
Однак, податковий борг в розмірі 781 640, 29 грн, який був предметом розгляду вказаної вище судової справи, на даний час не списано, що призводить, на думку позивача, до порушення прав підприємства і як наслідок прийняття оскаржуваних рішень. 
09.12.2016 Броварська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до КП КОР «Переяслав- Хмельницьктепломережа» про стягнення податкового боргу в розмірі 3 481 564,99 грн на користь держави (справа № 810/4054/16). 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підприємство невчасно та не в повному обсязі сплачувало грошові зобов`язання до бюджету, в результаті чого виник податковий борг на суму 3 481 564,99 грн, який утворився в 2003 році, у зв`язку з чим, КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» було виставлено податкові вимоги № 1/55 від 01.02.2003 та форми «Ю» № 1/235 від 03.08.2004, які залишились без задоволення. 
За підприємством рахувався податковий борг в розмірі 3 481 564,99 грн, що складався з податку на додану вартість в розмірі 2 994 563,23 грн, в тому числі пеня - 751 187, 44 грн, податку на прибуток в розмірі 342 171,60 грн в тому числі пеня - 64 369,874 грн, та частини чистого прибутку в розмірі 144 830,16 грн в тому числі пеня -3 498,16 грн. 
Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Крім того, 28.12.2018 Київським окружним адміністративним судом у справі 810/4054/16 було постановлено окрему ухвалу, яка 27.03.2019 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду залишена без змін, зобов`язано усунути причини та умови, які сприяли порушенню закону щодо порушень в обліку платежів КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», а саме в інтегрованих картках платника з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку за 2008-2017 роки, обов`язок ведення яких покладено на Головне управління ДФС у Київській області.
06.11.2020 ГУ ДПС у Київській області звернулось з позовом до КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» про стягнення з рахунків у банках, що обслуговують боржника - 3 325 172,33 грн податкового боргу (справа № 320/11500/20). 
Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що підприємство невчасно та не в повному обсязі сплачувало грошові зобов`язання до бюджету, в результаті чого виник податковий борг на суму 3 325 172, 33 грн, у зв`язку з чим підприємству було виставлено податкову вимогу № 1/235 від 03.08.2004. 
21.10.2021 рішенням Київського окружного адміністративного суду у справі 320/11500/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2022, у задоволенні позову відмовлено.
З огляду на вище зазначені обставини, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, у КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» відсутній податковий борг, що підтверджується належними та допустимими письмовими доказами, зокрема судовими рішеннями, які набрали законної сили.
У свою чергу, оскаржуване рішення № 303/4-1036 від 22.05.2023 не містить вичерпних відомостей, які б давали змогу перевірити його законність і обґрунтованість, а саме не зазначено суми податкового боргу, а також ГУ ДПС у Київській області попередньо не направив позивачу податкові вимоги. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у Київській області № 303/4-1036 від 22.05.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу є протиправним, тому підлягає скасуванню.
Відповідно п. 87.9 ст.87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. 
Отже, погашення податкового боргу має пріоритет над сплатою платником поточних податкових зобов`язань, а зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків є обов`язком податкового органу.
Дослідивши інтегровану картку платника відповідача з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку за 2008-2014 роки, судом апеляційної інстанції встановлено, що податковим органом всупереч вищевказаним судовим рішенням не було здійснено вилучення із обліку нарахованих відповідачу на підставі відповідних податкових повідомлень-рішень сум грошових зобов`язань та не здійснено облік сплачених відповідачем сум податкового зобов`язання за призначенням платежу, що в свою чергу призвело до того, що наведена в інтегрованих картках відповідача з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку інформація не є достовірною.
Отже, вказані обставини у сукупності з іншими обставинами по справі, які свідчать про систематичне невиконання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, своїх обов`язків з правильного обліку платежів платника податків, призводять до того, що викривлена та непідтверджена інформація в облікових картках КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», зокрема, в інтегрованих картках з податку на додану вартість, податку на прибуток та частини чистого прибутку не дає можливості з`ясувати та перевірити в повному обсязі суму, як підставу виникнення спірних правовідносин.
Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність порушень в обліку платежів КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа», а саме в інтегрованих картках платника з податку на додану вартість, з податку на прибуток підприємств та частини чистого прибутку, обов`язок ведення яких покладено на податковий орган.
Згідно з приписами п.п. 21.1.1, 21.1.2, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; забезпечувати сумлінне виконання покладених на контролюючі органи функції; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. 
У даному випадку, податковий орган змінює призначення податкових платежів та зараховує їх на податкові періоди (місяці) минулих років, чим продовжує створювати податковий борг позивача, за відсутності у підприємства податкового боргу, що встановлено судовим рішеннями, які набрали законної сили. 
Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що починаючи з 01.01.2012 по 01.05.2024 КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» в повному обсязі та в строк, передбачений ПК України, сплатило всі суми грошових зобов`язань з ПДВ, задекларованих в податкових деклараціях, що підтверджується копіями податкових декларацій, платіжних доручень та бухгалтерських довідок за цей період. 
Таким чином, з метою забезпечення ефективного захисту від порушень з боку податкового органу наявна необхідність забезпечити захист позивача шляхом зобов`язання ГУ ДПС у Київській області вилучити (виключити) з інтегрованої картки відомості КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» про наявність податкового боргу на загальну суму 4 721 443,13 грн, а саме: з податку на додану вартість в розмірі 4 171 034,64 грн; з податку на прибуток - 297 509,57 грн, в тому числі пеня - 47 306,41 грн; в частині чистого прибутку - 252 898,92 грн, в тому числі пеня - 90 599,22 грн.
У свою чергу, невиконання контролюючим органом судових рішень та окремої ухвали по справі № 810/4054/16 в частині виключення з інтегрованої картки неіснуючої заборгованості, нарахування заборгованість штрафних санкцій, а також зарахування в рахунок попередніх податкових боргів коштів, сплачених підприємством своєчасно за деклараціями в рахунок ПДВ, призвело до того, що з 2008 року по день подачі даної позовної заяви контролюючий орган включає, нараховує та перезараховує суми, які КП КОР «Переяслав-Хмельницьктепломережа» сплачено, як ПДВ, в рахунок інших платежів, внаслідок чого, контролюючий орган не зараховує сплачені вчасно підприємством суми ПДВ, і постійно незаконно нараховує на них нові штрафні санкції.
Вказані обставини підтверджують, що оскаржувані рішення № 303/4-1036 від 22.05.2023 та податкові повідомлення-рішення від 24.10.2023 № 00197500407, 24.10.2023 № 00197500407 прийнято ГУ ДПС у Київській області на підставі недостовірних вихідних даних та безпідставно нарахованого неіснуючого боргу, внаслідок чого, суми донарахувань, зазначені в них, як похідні від недостовірних вихідних даних, є необґрунтованими. 
Отже, неналежне виконання рішень судів, невиключення з інтегрованих карток позивача скасовані та невизнані судами за попередніми судовими справами суми неіснуючого податкового боргу, податковий орган безпідставно продовжує нараховувати на суми боргу, які мали бути виключені з інтегрованих карток позивача, штрафні санкції та зараховуючи поточні вчасно сплачені податки в рахунок погашення неіснуючих боргів попередніх періодів, по яких вже були прийняті рішення на користь платника податку, що призводить до безпідставного нарахування податків та штрафних санкцій, які є наслідком оскаржуваних в даній справі рішення та ППР.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що в даному випадку, належним та ефективним способом захисту позивача є визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Київській області від 22.05.2023 № 303/4-1036 «Про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу», зобов`язання ГУ ДПС у Київській області вилучити (виключити) з інтегрованої картки відомості про наявність податкового боргу на загальну суму 4 721 443,13 грн., та визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Київській області від 24.10.2023 № 00197500407 та від 19.03.2024 № 00131430407.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. 
Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. 
У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).
Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. 
Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області – залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено 03.07.2026 року