ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/551/26 Справа № 203/8336/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Качаленко Г. В. Суддя у 2-й інстанції - Стародуб О. Г.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

26 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Стародуб О.Г., при секретарі Нікітюк В.М., за участю прокурора Іванової О.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Анищенка А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Анищенка А.О. на постанову судді Центрального районного суду міста Дніпра від 08 грудня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , 
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 850 гривень, - 

ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови,  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді завідувача Третьої Донецької міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII), будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч вимогам ч.1 ст. 45, п. 2? розділу XIII «Прикінцеві положення» вказаного Закону несвоєчасно, а саме: 27.02.2024 о 17:21, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2021 рік та 28.02.2024 року о 14.34, без поважних причин подала щорічну декларацію за 2022 рік шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Анищенко А.О. просить скасувати постанову судді та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП на підставі с. 22 КУпАП у зв`язку з малозначністю, а провадження у справі закрити. Вказує на відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення цього правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_1 вчинила інкриміноване адміністративне правопорушення вперше, досить тривалий час виконувала свої службові обов`язки завідувача Третьої Донецької міської державної нотаріальної контори Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебуваючи в м. Селидове Покровського району Донецької області. В період часу з жовтня 2023 року по лютий 2024 року, коли була відновлена компанія з декларування, ОСОБА_1 вживала заходів щодо збереження матеріалів нотаріальних справ, які перебували в приміщенні нотаріальної контори, здійснювала їх опис та підготовку до евакуації до більш безпечних місць. Весь цей час м. Селидове постійно перебувало під ворожими обстрілами, в приміщенні було відсутнє опалення, постійно вимикали світло та інтернет. Наголошує, з жовтня 2023 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) не здійснило централізоване повідомлення про відновлення компанії з декларування. Звертає увагу, що жодних негативних наслідків для держави вцілому або окремих її громадян, дії ОСОБА_1 не мали, тому на його думку, наявні підстави для застосування положень ст. 22 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП досліджені обставини справи в їх сукупності та встановлений факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що ОСОБА_1 та її захисником не заперечується. 
Усі доводи апеляційної скарги фактично зводяться до вимоги звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з його малозначністю.
Надаючи оцінку вказаним доводам апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Положення ст. 23, 33 КУпАП регламентують, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Одним із принципів реалізації гуманістичних проявів у правовому регулюванні суспільних відносин в Україні є можливість звільнення правопорушника від юридичної відповідальності на підставі визнання уповноваженими посадовими особами вчиненого ним протиправного діяння малозначним для суспільства.
За змістом ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. При цьому законодавцем не визначено змісту поняття та ознак малозначності адміністративного правопорушення.
Звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю скоєного правопорушення, передбачене ст.22 КУпАП, є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.
Родовим об`єктом корупційних правопорушень та правопорушень, пов`язаних з корупцією, виступають суспільні відносини, якими визначаються зміст та порядок законної діяльності суб`єктів владних повноважень, встановлений відповідними нормативними актами.
Міжнародні стандарти протидії корупції зобов`язують держави вживати заходів для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 та є обов`язковими для України.
ОСОБА_1 , як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, усвідомлювала свій обов`язок вчасно подати декларації та протиправність не подання їх без поважних причин, передбачала, що несвоєчасним поданням декларацій вона порушує встановлені Законом «Про запобігання корупції» вимоги подачі декларацій до 31.01.2024 і свідомо допускала настання цих наслідків.
Для констатації наявності складу такого правопорушення встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній, так i в необережній формі вини, а зазначені обставини не звільняють ОСОБА_1 від обов`язку виконання вимог Закону України стосовно своєчасного подання щорічної декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2021, 2022 роки.
В матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларацій зумовлено поважними причинами.
Адміністративне стягнення накладено в межах санкції зазначеної статті та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема характеру вчинених правопорушень, особи порушника та ступеня його вини.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Анищенка А.О. залишити без задоволення.
Постанову судді Центрального районного суду міста Дніпра від 08 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя