Справа № 484/731/26
Провадження № 2/484/874/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого – судді Маржиної Т.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 20 700 грн., –

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 року ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в особі представника Столітнього М.М. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ціна позову 20 700 грн.
Позов мотивований тим, що 16.05.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1611602 про надання споживчого кредиту, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти в розмірі 3 000 грн., строк кредиту 359 днів, з 16.05.2024 року по 11.05.2025 року, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 0,975% в день та застосовується на наступних умовах. Якщо Споживач до 15.06.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. Позикодавець виконав свої зобов`язання, а саме передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 3 000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». 24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1611602 від 16.05.2024 року. Відповідно до п. 1.4. строк дії Договору № 1611602 строк кредиту 359 днів: з 16.05.2024 року по 11.05.2025 року. Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1611602 від 16.05.2024 року не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25.12.2024 року по 11.05.2025 року (138 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 210 грн. (3000 грн * 1,5% = 45 грн.*138 календарних дні = 6210 грн.). У даному випадку проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту, зазначеному в п. 1.4. Договору № 1611602 від 16.05.2024 року, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 16200 грн. (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 9990 грн., проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 6210 грн.). Нараховані відсотки не носять штрафний характер, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту – процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Всупереч умовам Договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», ані на рахунки первісного кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 1611602 від 16.05.2024 року загальною сумою 20 700 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 3 000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 9 990 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 138 календарних днів 6 210 грн., штрафні санкції 1 500 грн. Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача на його користь зазначену суму заборгованості за договором позики та відшкодувати судові витрати, зокрема, й витрати на професійну допомогу.
Ухвалою суду від 17.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі; відповідачу - копію позовної заяви з додатками.
19.03.2026 року від представника відповідача – адвоката Філатова І.Л. до суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначив про те, що відповідач позовні вимоги визнає частково і не оспорює, що 16.05.2024 року ним був отриманий кредит в сумі 3000 грн., який не погашено і тіло кредиту ним не оспорюється. Позивач не згоден із нарахуванням відсотків за період з 24.01.2024 року по 11.05.2025 року в розмірі 1,5 %, оскільки позивачем не враховано положення Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 23.11.2023 року №3498-XI (який набрав чинності 24.12.2023 року) далі Закон України №3498- XI). Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» доповнено ч.5 цієї статті, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки по споживчим кредитам розраховується відповідно до ч. 4 цієї статті і не може перевищувати 1%. Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача в порівняно з правами, встановленими цим законом є нікчемними. Кредитний договір було укладено 16.05.2024 року після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування». Тому позивач повинен був застосувати проценту ставку 1%, а не 1,5 %, отже відповідач повинен сплати позивачу відсотки за користування кредитом за весь період строку кредитування 3000 грн х 1% x 342 (дні) = 10 260 грн. Загальна сума відсотків буде складати 10 260 грн. Крім того, вважає, що враховуючи виконану роботу представником позивача - адвокатом, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. є завищеними. За таких обставин просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 13 260 грн., що складається із 3000 грн. – тіло кредиту, 10 260 грн. – відсотки, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на правовому допомогу у розмірі 2 000 грн.
20.03.2026 року представник позивача – адвокат Столітній М.М. надав до суду відповідь на відзив, в якій позов підтримав, просив повністю задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. До того ж зазначив, що за взаємною згодою, сторони погодили вищезгадані умови договору, зокрема й щодо стандартної процентної ставки, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. 15.06.2024 Відповідач не здійснив оплату процентів згідно графіку платежу та не повернув тіло кредиту. Щодо доводів Відповідача про застосування ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» зазначив, що приписами ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %. При цьому, законодавче зменшення максимально можливої процентної ставки за договором споживчого кредиту здійснювалось в кілька етапів (п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону): протягом перших 120 днів дії закону (з 24.12.2023 по 22.04.2024 включно) – 2,5 % на день; протягом наступних 120 днів дії закону (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно) – 1,5 % на день; після спливу 240-денного строку (з 21.08.2024 і далі) – 1 % на день. Разом з тим пунктом 1.5.1 Договору № 1611602 про надання споживчого кредиту від 16.05.2024 року встановлено стандартну процентну ставку у розмірі 1,50 % на день, що відповідає вимогам Закону і застосовано в межах періоду (з 23.04.2024 по 20.08.2024 включно). Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. Щодо правомірності нарахування та стягнення штрафних санкцій (неустойки, штрафу) зазначив, що пункт 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону викладено у новій редакції, відповідно до якої у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно, а саме до 24.01.2024 року, з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023 року, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, які були нараховані за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, у тому числі за договором про споживчий кредит, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, підлягають списанню кредитодавцем. На договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX (тобто піля 24.01.2024 року), вимога пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону не поширюється. В даному випадку Договір № 1611602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено 16.05.2024 року, після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX (тобто після 24.01.2024 року). Розділом 6 Договору № 1611602 від 16.05.2024 року, передбачено відповідальність Споживача за невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом у вигляді штрафу у розмірі 150,00 грн., на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 30,00 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Тож вимога про стягнення штрафу у сумі 1500,00 грн., є законною та обґрунтованою. Вказав, якщо стороною документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення.
Ухвалою суду від 27.03.2026 року за клопотанням позивача зобов`язано АТ «Універсал Банк» (04080, м. Київ, вул. Оленівська, 23) надати суду інформацію щодо підтвердження факту належності платіжної картки НОМЕР_1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), а також підтвердження факту зарахування коштів 16.05.2024 на дану платіжну картку банком-емітентом якої є АТ «Універсал Банк», у сумі 3000 грн., за ініціативою ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 42350798) через платіжного провайдера (платіжну систему) ТОВ «ПЕЙТЕК».
30.03.2026 року до суду від АТ «Універсал Банк» надійшла інформація, згідно якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ), Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 . 16.05.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_3 , банком-емітентом якої є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», був зарахований платіж від “ FUIB MoneyTransfer”, у сумі 3000 грн.
Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином. Відзиву від відповідачки до суду не надходило.
До початку розгляду справи будь-яких інших заяв, клопотань, доказів сторонами не подано. 
Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, з урахуваннм позицій сторін, викладених у їх заявах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 16.05.2024 року між ТОВАРИСТВОМ 3 ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЛОН КРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 42350798, місцезнаходження: 03062, м. Київ, проспект Берестейський, 90-А) (надалі – ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) (надалі – Відповідач) укладено Договір № 1611602 про надання споживчого кредиту (надалі - Договір). 
На умовах, встановлених Договором, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні (далі - кредит), а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
За взаємною згодою, сторони погодили наступні умови договору: 
Відповідно до п. 1.3. тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 3000 грн. 
Згідно із п. 1.4. Договору строк кредиту 359 днів: з 16.05.2024 року по 11.05.2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. 
На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 3000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК» (детальна інформація викладена в розділі 4. «Щодо зарахування грошових коштів на платіжну карту Відповідача»).
24.12.2024 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» на підставі Договору факторингу № 24122024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до Відповідача. 
Отримавши кредит, відповідач належним чином взяті по договору зобов`язання не виконував, порядку погашення кредиту не дотримувався, що призвело до утворення заборгованості. 
Враховуючи зазначене, до Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 від 24.12.2024 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 1611602 від 16.05.2024 року
За змістом позову відповідач має заборгованість перед Позивачем за Договором № 1611602 від 16.05.2024 року загальною сумою 20 700 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 3 000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором – 9 990 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 138 календарних днів 6 210 грн., та штрафних санкцій в сумі 1 500 грн.
Зазначена сума кредитної заборгованості відповідачем не сплачена.
З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Водночас суд не погоджується з розрахунком нарахованих процентів з огляду на наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом №3498-IX від 22.11.2023.
Закон України від 22.11.2023 №3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Згідно з частиною 5 статті 94 Конституції України закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.
Суд враховує, що пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення закону застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Отже в даному випадку законодавцем використана ультраактивна форма регулювання суспільно-правових відносин та визначений перехідний період, який передує безпосередньому застосуванню нової правової норми.
Оскільки Закон України № 3498-ІХ набув чинності 24.12.2023 та застосовано визначений законодавством перехідний період до запровадження обмеження максимального розміру денної процентної ставки, в період часу з 24.12.2023 до 22.04.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 2,5 %, в період часу з 22.04.2024 до 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1,5 %, а з 20.08.2024 максимальний розмір денної процентної ставки 1 %.
Вказане свідчить про те, що у випадку продовження дії кредитних договорів після набрання чинності Законом України № 3498-ІХ, умови щодо обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються автоматично і не вимагають внесення змін до договору, так як характер цих правових норм є імперативним і не передбачає можливості відхилення від них при укладенні чи зміні договорів про надання споживчого кредиту.
За такого висновки щодо необхідності застосування визначеної у договорі споживчого кредитування денної процентної ставки у розмірі 1,5 % за весь період нарахування заборгованості є помилковими.
Суд зауважує, що встановлені Законом України № 3498-ІХ обмеження щодо максимального розміру денної процентної ставки підлягають застосуванню до всіх договорів про споживчий кредит, у яких нарахування процентів здійснювалося після 24.12.2023 року. Як убачається з матеріалів справи, нарахування процентів за спірним кредитним договором відбувалося після набрання чинності зазначеним Законом, у зв`язку з чим відповідні обмеження підлягають застосуванню і до цих правовідносин.
З огляду на наведене вище, суд дійшов висновку про те, що відсотки, нараховані кредитодавцем, мають бути перераховані відповідно до встановлених Законом максимальних денних ставок, у зв`язку з чим, розрахунок відсотків здійснюється колегією суддів наступним чином.
Сума основного боргу (тіло кредиту) 3 000 грн.
Перший період з 16.05.2024 року по 20.08.2024 року (96 днів), гранична ставка 1,5 % на день, денна сума процентів: 3 000 грн. х 1,5 % = 45 грн., а всього 45 грн. х 96 днів = 4 320 грн.
Другий період з 20.08.2024 року по 11.05.2025 року (264 дні), гранична ставка 1 % на день, денна сума процентів: 3 000 грн. х 1 % = 30 грн., а всього 30 грн. х 264 днів = 7 920 грн.
Отже максимально допустима сума процентів за кредитним договором № 1611602 від 16.05.2024 року за період з 16.05.2024 року по 11.05.2025 року становить 12 240 грн. (4 320 грн. + 7 920 грн.), в тому числі й проценти, нараховані позивачем після переходу до нього від первісного кредитора права вимоги – з 24.12.2024 року.
Суд зазначає, що всі проценти, нараховані в частині, що перевищує встановлений законом розмір, суперечать вимогам Закону України № 3498-ІХ, є протиправними та не підлягають стягненню.
Доводи відповідача щодо неправильного нарахування процентів частково враховані судом, що знайшло відображення у перерахунку процентів відповідно до імперативних вимог Закону України № 3498-ІХ.
Щодо правомірності нарахування та стягнення штрафних санкцій (неустойки, штрафу) суд зазначає наступне.
Пункт 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону викладено у новій редакції, відповідно до якої у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно, а саме до 24.01.2024 року, з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023 року, у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. 
Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, які були нараховані за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, у тому числі за договором про споживчий кредит, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом № 3498-IX, підлягають списанню кредитодавцем. 
На договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX (тобто піля 24.01.2024 року), вимога пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону не поширюється. 
В даному випадку Договір № 1611602 про надання коштів на умовах споживчого кредиту між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено 16.05.2024 року, після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX (тобто після 24.01.2024 року). 
Розділом 6 Договору № 1611602 від 16.05.2024 року, передбачено відповідальність Споживача за невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом у вигляді штрафу у розмірі 150,00 грн., на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 30,00 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. 
Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання є несплата або сплата не в повному обсязі чергового платежу та/або неповернення кредиту у строки, встановлені Договором та Графіком платежів, що підтверджується матеріалами справи. 
Відповідно до статей 525, 526, 530, 610, 611, 549, 550 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк, а у разі їх порушення настають передбачені договором та законом правові наслідки, зокрема сплата штрафу. 
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач, укладаючи Кредитний договір, добровільно погодився з його умовами, у тому числі з умовами про відповідальність за прострочення виконання грошових зобов`язань та розміром штрафних санкцій. 
Нарахування штрафу відповідно до умов Договору є правом Кредитора, а не його обов`язком, і здійснюється з урахуванням принципів справедливості, розумності та добросовісності, що узгоджується зі статтями 3, 13, 509 ЦК України. 
Таким чином, нарахування та стягнення з Відповідача штрафу ґрунтується на: - прямих умовах укладеного Кредитного договору; - нормах цивільного законодавства України; - доведеному факті порушення строків виконання грошових зобов`язань. 
У зв`язку з наведеним, вимога про стягнення штрафу у сумі 1 500 грн., є законною та обґрунтованою. 
За таких обставин судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 1611602 від 16.05.2024 року, чим порушив умови зазначеного договору, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 16 740 грн., яка складається із заборгованості з тіла кредиту в сумі 3 000 грн., нарахованих процентів (в тому числі первісним кредитором та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») – 12 240 грн. та штрафних санкцій – 1 500 грн.
Тож, оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає має підстави для задоволення позовних вимог в частковому обсязі.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту задоволено на 81 %, то судовий збір підлягає частковому відшкодуванню з урахуванням відсоткового співвідношення задоволених позовних вимог, що у цифровому відображенні складає 2 156 грн. 50 к., що і слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Крім того, за змістом ч.ч.1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі № 466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі № 199/3939/18-ц аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Тому суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
На підтвердження вказаних витрат позивачем суду надано: копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої допомоги, акт прийому-передачі виконаних робіт.
Враховуючи вищевикладене, складність справи, ціну позову, тривалість витраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч.3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, в сумі 10 000 грн. слід зменшити до 2 000 грн., а тому зазначену суму слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 5, 10-13, 81, 89, 263-265, 268, 279, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, заборгованість за кредитним договором № 1611602 від 16.05.2024 року в сумі 16 740 (шістнадцять тисяч сімсот сорок) грн., яка складається із заборгованості з тіла кредиту в сумі 3 000 (три тисячі) грн., нарахованих процентів (в тому числі нарахованих первісним кредитором та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») – 12 240 (дванадцять тисяч двісті сорок) грн. та штрафних санкцій – 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 50 к. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000 (дві тисячі) грн., а всього 4 156 (чотири тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 50 к.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: Україна, 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27. приміщення 2. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення виготовлено 28 квітня 2026 року.

СУДДЯ: