Справа № 135/519/26 
Провадження № 2/135/435/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
06.05.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 24.06.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №6931887.
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Сіті Колект» набуло усі права первісного кредитора за кредитним договором №6931887.
Заборгованість відповідача за кредитним договором №6931887 становить 21 133,74 грн, з яких: 3 000 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 4 752 грн – комісія за надання кредиту; 6 000 грн – штрафні санкції. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Колект» за кредитним договором №6931887 в розмірі 21 133,74 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечують проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи шляхом розміщення відповідного оголошення на сайті суду, а також за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подавав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 24.06.2025 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №6931887, за умовами якого Товариство надало кредит позичальнику в сумі 3 000 грн, строком на 360 днів, із процентною ставкою протягом першого розрахункового періоду – 0,0010 відсотків річних, та із стандартною процентною ставкою протягом решти строку кредитування – 0,0010 відсотків річних, з комісією за надання кредиту – 810 грн, з комісією за обслуговування кредиту – 9 636 грн, дата повернення кредиту – 19.06.2026 (п.п.1.2., 1.3., 1.4., 1.5.1., 1.5.2., 1.5.3., 1.5.4. Договору).
Відповідно до п.1.3. Договору кредит надається загальним строком на 345 днів за умови виконання Позичальником Графіку платежів з 19.03.2024 (дата надання кредиту).
Відповідно до п.1.4. Договору повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом має здійснюватися Позичальників зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку №1 до Договору. Остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом (за умови дотримання Графіку платежів): 27.02.2025 (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 810 грн, яка нараховується за ставкою 27 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Відповідно до п.1.5.2. Договору комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування): 9636 грн, що нараховується за ставкою 14.60 відсотків від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлений Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору.
У Графіку платежів до кредитного договору №6931887 визначено дату видачі та дату платежу кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення кредиту до 19.06.2026, що складається з погашення суми кредиту, комісії за надання кредиту та комісії за обслуговування кредиту.
Проте, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення тіла кредиту і комісії згідно кредитного договору.
В зв`язку з цим, станом на 25.11.2025 (дата передачі права вимоги за договором факторингу №ДО-20251125) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Колект» за кредитним договором №6931887. 
25.11.2025 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір факторингу №ДО-20251125, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» відступає (передає) ТОВ «ФК «Сіті Колект» належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «Сіті Колект» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Згідно п.2.1., 2.3. Договору факторингу у відповідності до умов цього Догвору Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників до цього Договору, а Фактор набуває такі права вимоги та сплачує Клієнту Фінансування (Ціну Договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Реєстр боржників у письмовому вигляді, складений за формою, наведеною у Додатку №1 до Договору, підписується уповноваженими представниками Сторін і скріплюється печаткми Сторін і є невід`ємною частиною цього Договору.
Позивач вказує, що відповідно до Договору факторингу №ДО-20251125 набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №6931887 в сумі 21 133,74 грн, з яких: 3 000 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 4 752 грн – комісія за надання кредиту; 6 000 грн – штрафні санкції. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Встановлено, що ТОВ «ФК «Сіті Колект» має право вимоги до ОСОБА_1 на підставі укладеного договору факторингу №ДО-20251125 від 25.11.2025. 
У позовній заяві позивач вказав, що відповідач має непогашену заборгованість в розмірі 21 133,74 грн, з яких: 3 000 грн – сума заборгованості за тілом кредиту; 4 752 грн – комісія за надання кредиту; 6 000 грн – штрафні санкції. 
Однак шляхом математичного підрахунку встановлено, що сума складових заборгованості відповідача, про стягнення якої просить позивач становить суму 13 752 грн (3 000 + 4 752 + 6 000).
При цьому слід відмітити, що з витягу реєстру боржників, до договору факторингу від 25.11.2025 року видно, що загальна сума боргу, визначена сторонами договору факторингу становить 13752 грн.
Разом з тим, наведений розрахунок заборгованості за кредитним договором №6931887 від 24.06.2025 наданий суду позивачем у виді відомості про щоденні нарахування та погашення, не може вважатися належним та допустимим доказом заборгованості відповідача в сумі 13 752 грн. Оскільки заборгованість відповідача по комісії за надання кредиту підлягає стягненню лише в сумі 810 грн, а заборгованість за штрафом в сумі 6 000 грн стягненню не підлягає взагалі.
Щодо стягнення комісії за надання кредиту слід відмітити таке.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Отже, чинним законодавством України кредитодавцю надано право отримувати плату за обслуговування кредиту, оскільки таке право прямо передбачено Законом України «Про споживче кредитування».
У той же час, лише однієї умови договору про сплату позичальником комісії за обслуговування кредиту недостатньо для стягнення з нього вказаної комісії. Окрім цього, кредитодавцю необхідно надати докази того, що позичальнику справді надавалися послуги пов`язані з обслуговуванням кредиту, якими він скористався.
Перед укладенням договору відповідач ознайомився з його умовами, зокрема, відповідно до п.1.5.1. Договору комісія за надання кредиту становить 810 грн, яка нараховується за ставкою 27 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Відпоівдач отримав кредитні кошти в сумі 3 000 грн, за що повинен був сплатити одноразово комісію в сумі 810 грн. 
Щодо комісії за обслуговування кредиту, як видно з матеріалів справи кредотодавцем не було зазначено та не надано доказів існування, переліку послуг пов`язаних з обслуговуванням кредиту, і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а також доказів того, що він користувався даними послугами протягом строку кредитування. 
Враховуючи, що кредитодавець не зазначив та не надав вищевказаних доказів, то відсутні і правові підстави для стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту.
Позивач у позові просить стягнути з відповідача комісію за надання кредиту в сумі 4 752 грн. Проте, такий розмір комісії не відповідає погодженим сторонами умовам договору, які стосуються сплати комісії за надання кредиту. Відтак, вимоги про стягнення комісії підлягають частковому задоволенню в сумі 810 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в сумі 6 000 грн, то вона не підлягає задоволенню, оскільки не відповідає чинному законодавству. 
Відповідно до п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалась і триває до теперішнього часу.
Оскільки штраф за кредитним договором нарахований в період дії воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку його сплати на користь ТОВ «ФК «Сіті Колект».
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «ФК «Сіті Колект» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №6931887 підлягають задоволенню частково в розмірі 3 810 грн (3 000 + 810).
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн та вказано, що понесено витрати на підготовку та направлення документів боржнику в сумі 381,74 грн, а також на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги №ДО-2026202/001 від 02.02.2026, Витягом з Акту №384 про надання юридичної допомоги від 10.02.2026, Тарифами на послуги, договором про надання послуг з друку та розсилки документів від 30.10.2025, Додатком № 3 до вказаного договору, Актом надання послуг за договором.
Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою з іншими справами позивача), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 6000 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи, мають бути присуджені позивачу з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивач пред`явив позов на загальну суму 21133,74 грн. Позов задоволено на суму 3810 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме – 1 630,48 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (м.Київ, проспект Соборності, буд.30-А, офіс 321, ЄДРПОУ 43950742) заборгованість за кредитним договором №6931887 від 24.06.2025 у розмірі 3 810 (три тисячі вісімсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 1 630,48 грн судових витрат. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя