П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/17894/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2025 року (суддя Стефанов С.О., м. Одеса, повний текст рішення складений 08.08.2025) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 , в якому позивач просив суд стягнути з ФО-ПП суму заборгованості:
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 7 240 357 грн. 83 коп. на бюджетний рахунок UA308999980333109341000015728, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт Тарутине/11010500;
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 603 306 грн. 49 коп. на бюджетний рахунок UA938999980313050137000015001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./ Одеська обл./11011001.;
- адмін. штрафи та інші санкції у розмірі 9 020 грн. 00 коп. на бюджетний рахунок UA958999980313050106000015728, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код 37607526, отримувач коштів ГУК в Од.обл./смт Тарутине /21081100.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів із дня надіслання платникові податків податкової вимоги. Аналогічне застосування цих норм права відбулося у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 у справі № 810/2533/16, від 19.02.2019 у справі № 818/1117/16, від 04.03.2019 у справі № 2а-6053/11/1070, від 25.02.2020 у справі № 1340/5767/18, від 14.02.2022 у справі № 826/9711/17. У зв`язку з вищенаведеним Головне управління ДПС в Одеській області має повне право звертатися до суду щодо стягнення податкового боргу, а посилання суду першої інстанції на те, що позовну заяву подано Головним управлінням ДПС в Одеській області до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, є помилковим та не відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на обліку у ГУ ДПС в Одеській області.
Відповідно до розрахунку заборгованості, довідки-розрахунку заборгованості до бюджету та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування становить 7240357,83 грн.; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 99184,79 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям (б/к 21081103) 9020,00 грн.
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті нарахування: 
- податкового повідомлення-рішення №9630/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 680,00 грн. (основний платіж – 0,00 грн, штрафна санкція – 0,00 грн.) 
- податкового повідомлення-рішення №9638/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 7 239 677,83 грн. (основний платіж – 5791742,26 грн, штрафна санкція – 1 448 615,57 грн.) 
Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування виникла в результаті нарахування податкового повідомлення-рішення №9639/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 603 306,49 грн. (основний платіж – 482 645,19 грн, штрафна санкція – 120 661,30 грн.).
Заборгованість по адміністративним штрафам та іншим санкціям (б/к 21081103) у сумі 9 020,00 грн. виникла на підставі нарахування: 
- податкового повідомлення-рішення №9635/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 8 000,00 грн. (штрафна санкція);
- податкового повідомлення-рішення №9637/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 1 020,00 грн. (штрафна санкція).
У зв`язку з несплатою ФО-ПП заборгованості, податковим органом було сформовано податкову вимогу форми "Ф" №0007380-1306-1532 від 28.04.2025 про наявність станом на 24.04.2025 податкового боргу у сумі 7852684,32 грн., яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідачки та була повернута з підстав відсутності адресата за вказаною адресою.
Оскільки у встановлений ПК України строк ФО-ПП самостійно суму податкового зобов`язання не сплачено, ГУ ДПС в Одеській області звернулось до суду з даним адміністративним позовом про стягнення податкової заборгованості.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для такого рішення через передчасність позову, оскільки право на звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом про стягнення грошових коштів, який ґрунтується на рішенні суб`єкта владних повноважень, може бути реалізоване лише після закінчення строку, встановленого в абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.
Так, за правилами частини четвертої статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Згідно приписів статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Для звернення до адміністративного суду з позовами у спорах за участю суб`єктів владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства та позовами у спорах, що виникають у зв`язку з проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу, встановлюється тримісячний строк з дня, коли особа дізналася або мала дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Строки давності щодо стягнення податкового боргу та їх застосування визначені у ст. 102 ПК України.
Згідно з вимогами п.102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених п.102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2 555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Відповідно до вимог п.102.4 ст. 102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у п.102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
При цьому, стягнення податкового боргу з урахування суб`єктного складу сторін у даній справі здійснюється у порядку ст. ст. 95, 96 ПК України.
Строки, протягом яких контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення сум податкового боргу з платника податків, визначаються статтею 102 ПК України, відповідно до положень якої податковий орган має право звертатися до суду з позовом про стягнення податкового боргу протягом 1095 днів з моменту виникнення податкового боргу.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС у постанові від 27 січня 2022 року у справі №160/11673/20 сформувала висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається ч.2 ст. 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У цій справі також було висловлено окрему думку, де вказано, що платник податків для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів відповідно до принципу in dubio pro tributario (до платника з повагою) має право на звернення до суду з позовом про оскарження рішення контролюючого органу у межах гарантованого спеціальним законом строку, встановленого сукупністю правових норм – п.56.18 ст. 56 та п.102.1 ст. 102 ПК України, а не загального, визначеного ч.2 ст. 122 КАС України.
Крім того, 19 січня 2023 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №140/1770/19 про стягнення заборгованості.
У п.99 цієї постанови Велика Палата Верховного Суду виснувала, що строк давності у 1095 днів, встановлений ст. 102 ПК України, поширюється, зокрема, на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (п.102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5); право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу (п.56.18 ст. 56).
Крім того, у п.101 постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що норма п.56.18 ст. 56 ПК України, встановлюючи спеціальні строки звернення до суду, є відсильною до ст. 102 цього Кодексу та регулює виключно правовідносини щодо оскарження податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу.
Аналогічного правового висновку дійшла також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 квітня 2023 року у справі №320/12137/20 про стягнення коштів.
Отже, Велика Палата Верховного Суду у справі про стягнення бюджетної заборгованості фактично констатувала, що строк звернення до суду у 1095 днів поширюється на право платника податків на оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, аналізувала не обумовлюючи вибір правової норми наявністю чи відсутністю досудового врегулювання спору, тобто наявністю чи відсутністю адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення.
При цьому Велика Палата Верховного Суду не вказано про відступ від правових висновків судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів КАС ВС щодо строку звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
В свою чергу, питання щодо строку звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в межах справи №500/2276/24 було передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 21 листопада 2024 року.
Підсумовуючи, колегія суддів зазначає, що з урахуванням вказаних вище позицій, мінімальний строк оскарження податкового повідомлення-рішення складає шість місяців.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу щодо стягнення з відповідача суму заборгованості перед бюджетом по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 7240357,83 грн.; по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування 99184,79 грн.; по адміністративним штрафам та іншим санкціям (б/к 21081103) 9020,00 грн., яка була сформована на підставі податкових повідомлень-рішень №9630/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 680,00 грн. (основний платіж – 0,00 грн, штрафна санкція – 0,00 грн.); №9638/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 7239677,83 грн. (основний платіж – 5791742,26 грн, штрафна санкція – 1448615,57 грн.); №9639/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 603306,49 грн. (основний платіж – 482645,19 грн, штрафна санкція – 120661,30 грн.); №9635/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 8 000,00 грн. (штрафна санкція); №9637/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 на загальну суму 1 020,00 грн. (штрафна санкція) та податкової вимоги форми «Ф» від 28.04.2025 року №0007392-1307-1532. 
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом, ППР №9630/15-32-24-04-20 від 05.03.2025; №9638/15-32-24-04-20 від 05.03.2025; №9639/15-32-24-04-20 від 05.03.2025; №9635/15-32-24-04-20 від 05.03.2025; №9637/15-32-24-04-20 від 05.03.2025 вручені відповідачу 13.03.2025, а податкова вимога від 28.04.2025 №0007380-1306-1532 – 08.05.2025 (з урахуванням положень абзацу 2 пункту 42.5 статті 42 ПК України).
За встановлених обставин, шестимісячний строк звернення до суду щодо оскарження податкових ППР спливає 04.09.2025, а податкової вимоги - 07.11.2025, що вірно встановлено судом першої інстанції.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки право на звернення до суду з цим позовом у податкового органу не виникло.
З огляду на що підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 8 серпня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов