Справа № 135/513/26
Провадження № 2/135/429/26

РІШЕННЯ
іменем України

16.06.2026 м. Ладижин 

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» через систему «Електронний суд» звернулося із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором кредиту №45517543 від 18.10.2025 в розмірі 32 220,20 грн, з яких: 19 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 060,20 грн - сума заборгованості за процентами; 3 040,00 грн - сума заборгованості за комісією; 9 120,00 грн - сума заборгованості процентами нарахованими за понадстрокове користування, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 662,40 грн та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 18.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №45517543, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 19 000,00 грн строком на 30 днів (з 18.10.2025 по 16.11.2025) із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,186%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія з надання кредиту складає 16,00% від суми наданого кредиту (що в грошовому виразі складає 3040,00 грн), у разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування.
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 51067, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором та надав позичальнику обумовлену договором суму грошових коштів. Відповідач отримав грошові кошти у позику, однак свої зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за договором позики. 
Позивач свої обов`язки за договором виконав, зокрема надав відповідачу у власність 19000 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи ТОВ «Європейська платіжна система».
У зв`язку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором №45517543 від 18.10.2025, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 01.04.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу ОСОБА_1 за місцем зареєстрованого проживання ( АДРЕСА_1 ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Судом встановлено, що 18.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 шляхом підписання відповідачем Кредитного договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 51067 (а.с.12зворот-20).
З довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що 18.10.2025 о 09:52:28 год на електронну пошту toliksk17@gmail.com ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надіслало одноразовий ідентифікатор 51067 (а.с.21).
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 2.1 Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалося надати позичальнику ОСОБА_1 у власність грошові кошти (Кредит) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» таку ж суму грошових коштів (або достроково) та сплатити плату (проценти) від суми кредиту і комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Мета отримання кредиту - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.п.2.1.1). Сума кредиту 19 000,00 грн (п.п.2.2.1). Строк кредитування/строк договору 30 днів (п.п.2.2.2). Процентна ставка/день 0,186% (фіксована). Комісія за надання кредиту 16,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 3040,00 грн) (п.2.2.4). Дата надання кредиту 18.10.2025. Дата повернення кредиту 16.11.2025. Денна процентна ставка/день 0,719%. Проценти за понадстрокове користування кредитом - 4% в день, пеня - 4,00% в день, орієнтовна загальна вартість кредиту - 23 100,20 грн, загальні витрати за кредитом - 4 100,20 грн (п.2.2.4). 
Параметри, порядок і графік повернення кредиту, сплати процентів та комісії за надання кредиту визначено в додатку №1 до цього Договору.
Договір про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025 та його умови в судовому порядку не оскаржувались, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін.
18.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 (VISA) грошові кошти в сумі 19000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією 79420е42-b202-4b87-9950-ac66с6309f20 від 18.10.2025 (а.с.8) та довідкою №КД-000034557 від 13.02.2026, виданою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська платіжна система» (а.с.21 зворот).
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало свої зобов`язання за Договором про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025 належним чином не виконував, у зв`язку з чим за розрахунками, наданими позивачем, станом на 25.02.2026 утворилася заборгованість в сумі 32 220,20 грн, в тому числі: 19 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1 060,20 грн - заборгованість за процентами, 3 040,00 грн - заборгованість з комісії; 9 120,00 грн - заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с.10зворот-11).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частинами першою, другою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із частиною другою статті 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за Договором про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково в розмірі 20 060,20 грн, в тому числі: 19 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1 060,20 грн - заборгованість за процентами.
Разом з цим, позивач ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» просить також стягнути з відповідача заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування у розмірі 9 120,00 грн.
Відповідно до усталеної судової практики припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Вказаних вище висновків Верховний Суд дійшов у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/1, від 04.02.2020 у справі №912/1120/16, від 23.06.2020 у справі №536/1841/15-ц, від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.
Таким чином, не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нарахованими поза межами строку кредитування.
Як вбачається Договору про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025, Додатку №1 до Договору про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025, позика надана на строк 30 днів починаючи з 18.10.2025 по 16.11.2025. Договором передбачено продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, встановленого договором (пролонгація), шляхом укладення на підставі поданого позичальником звернення в електронній формі додаткової угоди. Разом з тим, доказів укладення додаткової угоди позивачем суду не надано. 
Отже, позивач відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами за договором №45517543 від 18.10.2025 у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто за період з 18.10.2025 (дата надання кредиту) до 16.11.2025 (дата повернення кредиту (останній день) в сумі 1060,20 грн (19000 грн*0,186%/100*30 днів). 
За положеннями частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.
Отже, у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
При цьому компенсаторний характер процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, не свідчить про те, що вони є платою боржника за «користування кредитом» (тобто можливістю правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). Такі проценти слід розглядати саме як міру відповідальності. На відміну від процентів за «користування кредитом», до процентів річних, передбачених зазначеною статтею, застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.
Такі висновки сформульовані, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16.
За умовами Договору передбачено сплату процентів за понадстрокове користування кредитом в розмірі 4% в день, які слід розглядати саме як міру цивільно-правової відповідальності визначеної ст. 625 ЦК України. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Суд також враховує, що викладення Законом України від 22.11.2023 №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» пункту 6 розділу ІV Закону України «Про споживче кредитування» у новій редакції не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від сплати на користь кредитодавців неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання зобов`язання за кредитними договорами у період воєнного стану.
Враховуючи те, що умовами Договору встановлено нараховування процентів за понадстрокове користування кредитом, які нараховано позивачем відповідно до положень статті 625 ЦК України, а в силу положень пункту 18 розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування в розмірі 9 120,00 грн слід відмовити.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог про стягнення комісії за видачу кредиту в розмірі 3040,00 грн суд зазначає наступне.
За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року у справі №524/5152/15.
Враховуючи вищевикладене, умови договору №45517543 від 18.10.2025, якими передбачено сплату комісії за видачу кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 3040,00 грн задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог (20060,20 грн (розмір задоволених вимог) х 100%/32220,20грн (розмір заявлених позовних вимог) = 62,26% задоволених вимог; 2662,40 грн х 62,26%/100 % = 1 657,61 грн розмір судового збору, що підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч.1-5 ст.137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Також суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також, чи була їх сума обґрунтованою. (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 (провадження №12-171гс19).
Позивачу правничу допомогу надавала адвокат Ткаченко Юлія Олегівна на підставі договору про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025. Згідно витягу з Акту №2-МК від 14.01.2026 приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №20-08/25 від 20.08.2025 вартість послуг, наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» становить 4 500 грн.
Вищенаведені документи судом можуть бути оцінені як належні та достатні у розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України, оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» витрат на професійну правничу допомогу.
Розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 грн є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову, а тому суд вважає їх обгрунтованими.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» задоволені частково, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1979,55 грн (4 500 грн. х 62,26%).
Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ - 39861924, адреса: м. Київ, площа Арсенальна, буд.15, 01010) заборгованість за Договором про надання коштів (з комісією за надання кредиту) №45517543 від 18.10.2025 в розмірі 20 060 (двадцять тисяч шістдесят) гривень 20 копійок, в тому числі: 19 000,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 1 060,20 грн - заборгованість за процентами.
В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - відмовити.
Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (ЄДРПОУ - 39861924, адреса: м. Київ, площа Арсенальна, буд.15, 01010)судовий збір в сумі 1 657,61 грн, витрати за надання правничої допомоги в сумі 2 801,70 грн, а всього - 4 459 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) гривень 31 копійка.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Ладижинського міського суду 
Вінницької області С.О. Нікандрова