Справа № 495/9121/25
№ провадження 2/495/445/2026
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.
Справа № 495/9121/25,
Особисто третьої особи ОСОБА_1 
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород – Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав,
представника позивача – Леусенко С.В.

ВСТАНОВИВ:
27 листопада 2025 року представник позивача Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування звернувся з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_4 народила дитину ОСОБА_3 .
Органом опіки та піклування Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області встановлено та вказано у висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки остання з 2021 року не бере участі у вихованні дитини; не надає матеріальної допомоги та не сплачує аліменти добровільно; не забезпечує дитині належних умов для проживання, навчання, розвитку та лікування; систематично ухиляється від виконання батьківських обов`язків; допускає поведінку, що негативно впливає на психічний та фізичний стан дитини; не вживає заходів для усунення порушень, виявлених органом опіки.
Позбавлення батьківських прав відповідачки є доцільним та необхідним в інтересах дитини.
Батько дитини записаний в свідоцтві про народження дитини зі слів матері, згідно ст. 135 СК України.
Згідно наказу служби у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області № 2 від 26.11.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка залишилася без батьківського піклування, перебуває на тимчасовому влаштуванні у рідної бабусі ОСОБА_1 , терміном на 1 рік, або до вирішення справи судом.

Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі.

01 грудня 2025 року Ухвалою Білгород – Дністровського міськрайонного суду Одеської області по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.
12 січня 2026 року Ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначений її розгляд по суті справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та зазначила, що мати покинула дитину у 2021 році та не цікавиться ані її життям, навчанням, зовсім не виконує своїх батьківські обов`язки, у зв`язку з чим дитина влаштована тимчасово до рідної бабусі.
В судовому засіданні третя особа ОСОБА_1 пояснила, що відповідачка є її донькою, вона поїхала і не повертається, у вихованні доньки участі не приймає, раніше виходила на зв`язок, а останнім часом на зв`язок не виходить, онука лежала в лікарні, потребувала лікування.
В судовому засіданні була з`ясована думка дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у присутності психолога, яка пояснила, що згодна на позбавлення матері батьківських прав, мати з нею не виходить на зв`язок, раніше спілкувалась погано, бачила останній раз її до війни ще, де вона знаходиться їй не відомо, мати їй не дзвонить, пояснила, що не хоче щоб мати їй телефонувала. Відносини з дідусем і бабусею гарні.
В судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що онуку виховує більш 6 років, відвідує збори у школі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила.
Зі згоди позивача, суд ухвалою в судовому засіданні, на місці, 27.04.2026 перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Вислухавши представника позивача, третю особу, допитавши свідка, з`ясувавши думку неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 18)
Батько дитини ОСОБА_3 , записаний в свідоцтві про народження дитини зі слів матері, згідно ст. 135 СК України.
Відповідно до наказу № 2 від 26 листопада 2025 року «Про тимчасове влаштування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до рідної бабусі, терміном на 1 рік», тимчасово влаштовано малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до рідної бабусі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с. 8)
Відповідно характеристики, наданої Маразліївською сільською радою Білгород – Дністровського району Одеської області № 412 від 26.11.2025, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
За місцем проживання характеризується незадовільно, з 2021 року на території Маразліївської сільської ради не проживає та вихованням дитини не займається. (а.с. 10)
26.09.2025 на звернення Маразліївської сільської ради з метою встановлення статусу дитини та вжиття заходів щодо її подальшого соціального захисту, до начальника Білгород – Дністровського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області 29.09.2025 надійшла відповідь, відповідно до якої зазначено, що згідно ВИС ІПНП «Цунамі» станом на 2019 рік ОСОБА_2 мешкала за адресою: АДРЕСА_3 . Встановити її місце знаходження на даний момент не надалось можливим.
У відповідності до ч.4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Так, у відповідності до наявного в матеріалах справи рішення виконавчого комітету Маразліївської сільської ради № 158 від 25.11.2025, затверджений висновок органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Відповідно до висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », зазначено, що на підставі зібраних документів та обставин, що підтверджують систематичне невиконання матір`ю своїх обов`язків, орган опіки та піклування дійшов висновку, що з метою забезпечення найкращих інтересів дитини позбавлення матері батьківських прав є доцільним та необхідним. 
Мати з 2021 року не надає дитині матеріальної допомоги, аліменти не сплачує добровільно, не забезпечує дитині необхідних умов для життя, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків; не забезпечує належних умов для проживання, виховання та розвитку дитини; не бере участі у навчанні, вихованні та лікування дитини; допускає поведінку, яка негативно впливає на психічний та фізичний стан дитини; не вживає заходів щодо усунення виявлених порушень. (а.с. 7)

Нормативне обґрунтування.

При розгляді справи, суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. 
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. 
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.
Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:
1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;
3) жорстоко поводяться з дитиною;
4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;
5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. 
Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. 
Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
В постанові ВС від 09 листопада 2020 року, справа № 753/9433/17, ВС зазначив: «Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. 
Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. 
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).
Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18.»
В Постанові від 17 червня 2021 року, справа № 466/9380/17 ВС зазначив наступне: «Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків».

Оцінка аргументів сторін, Висновки суду.
Фактичними матеріалами справи та приєднаними доказами, поясненнями свідка, підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Судом встановлено, що відповідач не виконує свої батьківські обов`язки щодо своєї дитини, не створила дитині належних умов навчання; не забезпечила необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, залишила дитину та зовсім з нею на зв`язок не виходить.
За таких обставин, за глибоким переконанням суду, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини.
Разом з тим, слід зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, про що також зауважив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своєму рішенні від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18.
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не піклується про свою малолітню дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулася від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, з урахуванням думки дитини, висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Маразліївської сільської ради, суд, вважає, що в якнайкращих інтересах малолітньої дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним та приходить висновку, що позовні вимоги Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав, є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішення питання щодо судових витрат 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165,166 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛ И В :

Позовну заяву Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, служба у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, ОСОБА_1 , про позбавлення батьківських прав– задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Роз`яснити, що мати, позбавлена батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Маразліївська сільська рада Білгород – Дністровського району Одеської області, як орган опіки та піклування, код ЄДРПОУ: 04377859, адреса: вул. Миру, 152,с. Маразліївка, Білгород – Дністровського району, Одеської області.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмету спору на стороні позивача, служба у справах дітей Маразліївської сільської ради Білгород – Дністровського району Одеської області, адреса: 67760, Одеська область, Білгород – Дністровський район, с. Маразліївка, вул. Миру, 152.
ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Повний текст рішення складений 05 червня 2026 року.
С У Д Д Я :