Справа 521/9619/25 
Провадження 2/206/123/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року        м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді    Малихіної В.В.
за участі секретаря    Тимченко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини,  -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, третя особа: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини. У своїй заяві позивач посилається на те, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син – ОСОБА_3 , про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2017р., видане повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №1 від 02.08.2015 року. 03.09.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено судовий наказ по справі №521/13338/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) боржника на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Син сторін був зареєстрований та після розлучення проживав з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання. З моменту розлучення дитина проживає виключно з позивачкою. Вона повністю самостійно здійснює її утримання, догляд та виховання. Але у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, для забезпечення безпеки дитини позивачці з сином довелось виїхати за кордон, де вони проживають на даний момент. У вересні 2024 року позивачка з сином прибули до Сполучених Штатів Америки за програмою "Uniting for Ukraine" (U4U), яка надає українцям тимчасовий захист та дозвіл на проживання і роботу в США, що підтверджується відмітками в закордонних паспортах Позивачки та сина, які додаються до позову. Ця програма була створена урядом США спеціально для допомоги українцям, які постраждали від війни. За час проживання в США дитина успішно адаптувався до нових умов життя. Позивач працевлаштована, а саме займається наданням інформаційних послуг, що дозволяє їй забезпечувати потреби дитини в повному обсязі. У зв`язку з чим має стабільний дохід, який повністю покриває витрати на проживання, харчування, навчання, медичне обслуговування та розвиток дитини. Просила суд ухвалити рішення, яким визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
 
14 липня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 
14 квітня 2026 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відстуності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. 
Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяви про розгляд справи за відстуності представника, в якій просив прийняти рішення в найкращих інтересах дитини. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та відповідач є батьками  ОСОБА_3 , про що свідчить Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15.02.2017р., видане повторно Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №1 від 02.08.2015 року. 
03.09.2024 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено судовий наказ по справі №521/13338/24 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) боржника на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_3 , повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ОСОБА_3 був зареєстрований та після розлучення проживав з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання. З моменту розлучення дитина проживає виключно з позивачкою. 
Представник позивача посилається на ті обставини, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, для забезпечення безпеки дитини позивачці з сином довелось виїхати за кордон, де вони проживають на даний момент. 
У вересні 2024 року позивачка з сином прибули до Сполучених Штатів Америки за програмою "Uniting for Ukraine" (U4U), яка надає українцям тимчасовий захист та дозвіл на проживання і роботу в США, що підтверджується відмітками в закордонних паспортах позивачки та сина, які додаються до позову.
Ця програма була створена урядом США спеціально для допомоги українцям, які постраждали від війни. За час проживання в США дитина успішно адаптувалася до нових умов життя. 
ОСОБА_3 відвідує початкову школу ОСОБА_4 , де демонструє хороші результати в навчанні та соціальній адаптації, що підтверджується листом-характеристикою зі школи з перекладом та нотаріальним засвідченням, що додається.
Так, відповідно до листа-характеристики, з моменту вступу до школи ОСОБА_5 у вересні 2024 року ОСОБА_6 пристосувався до того, щоб бути частиною школи. Він зав`язав дружні стосунки на рівні свого класу і йому комфортно ділитися своїми думками під час уроків. Він брав участь у позакласних заходах, таких як ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і наполегливо працює над розвитком своїх навчальних навичок у читанні, математиці, природознавстві та суспільствознавстві. З моменту прибуття у вересні він продемонстрував ріст з 4% до 14% у читанні, і з 7% до 20% з математики, за результатами стандартизованого тесту MAP (Критерії оцінки успішності). Як учень Початкової школи Хейла, ОСОБА_6 досяг прогресу як у соціальних відносинах, так і у навчанні.
Він регулярно займається хокеєм у Роллінг-Медоус Парк Дістрикт, що сприяє його фізичному розвитку та соціалізації. Тренер відзначає значний прогрес та здібності дитини у цьому виді спорту, що підтверджується рекомендаційним листом з перекладом та нотаріальним засвідченням, що додається.
Відповідно до рекомендаційного листа, ОСОБА_9 , бере участь у хокейних змаганнях у парку Rolling Meadows Park District з осені 2024 року. За час свого перебування тут ОСОБА_6 продемонстрував прогрес та бажання вивченню хокею, а також бажання комунікувати та заводити нових друзів. За короткий проміжок часу ОСОБА_6 вдосконалив свої навички до того рівня, на якому він тепер може вести свою команду та допомагати їй, забиваючи голи та роблячи гольову передачу своїм товаришам по команді. Його прогрес помітний у тому, що його обрали для участі в команді 10U Plus цього весняного сезону, яка є командою, що відбирається після відбіркового туру. Окрім успіхів на льоду, ОСОБА_6 також хоче брати участь у хокейних заходах поза хокейним майданчиком. Минулої осені хокейна організація Rolling Meadows Renegades відвідала гру професійної хокейної команди Chicago Wolves, ОСОБА_6 заплатив за квиток і відвідав гру, щоб стати частиною разом зі своїми товаришами по команді та спільнотою. На підтвердження успіхів в хокеї позивачем надано фотографії грамот та медалей та фото команди.
ОСОБА_3 має стабільне коло спілкування серед однолітків, що підтверджує його успішну соціальну адаптацію в школі та на хокеї. А також став клієнтом відділу у справах дітей та молоді організації World Relief Chicagoland. 
Зазначене підтверджується листом молодіжного клубу організації World Relief Chicagoland від 05.05.2025 року з нотаріальним перекладом, що додається.
ОСОБА_3 отримує належний медичний догляд, регулярно відвідує лікаря та має доступ до якісної медичної допомоги, на підтвердження чого надано картку медичного страхування з перекладом та нотаріальним засвідченням.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч. 2 ст. 77 цього ж Кодексу, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
У відповідності до ч. 2 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. 
Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини).
Так, у статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. №789-XII,ч.7 ст.7 СК України закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов`язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати.
Позивачка не має наміру перешкоджати відповідачу в здійсненні його прав та обов`язків щодо спільної дитини.
Згідно із ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, у томі числі і спілкуватися зі своїм батьком.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.
Згідно з усталеною прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається ст. 8 Конвенції (рішення у справі «Гаазе проти Німеччини» від 08.04.2004 року, рішення у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07.08.1996 року).
Проте, як зазначено у висновку Верховного Суду, зробленому у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17, рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Похідний характер означає відсутність пріоритету інтересів батьків над інтересами дитини та переважність права захисту прав дитини, а тому у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин кожної конкретної справи, а вже тільки потім – права батьків.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
При вирішення спорів, щодо визначення місця проживання дитини, Верховний Суд у постанові від 11 грудня. 2023 року в справі № 607/20787/19, зазначає: “Суди не можуть піддаватися формалізму. Суди, вирішуючи питання про визначення місце проживання дитини, мають враховувати об`єктивні та наявні у справі докази, зокрема обстеження умов проживання, характеристики психоемоційного стану дитини, поведінки батьків щодо дитини та висновок органу опіки та піклування. Проте, найважливішим у цій категорії справ є внутрішнє переконання суду, яке має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці всіх обставин в їх сукупності.”
Згідно із частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно зі ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 
У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо визначення місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 
Щодо виготовлення письмового висновку з питання розв`язання даного спору представником третьої особи було направлено на адресу суду лист відповідно до якого зазначено, що оскільки дитина проживає з матір`ю у Сполучених Штатах Америки, служба у справах дітей не має можливості здійснити заходи, передбачені вимогами ст.72 Порядку провадження діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, та не має правових підстав для підготовки висновку щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ..
Аналізуючи вищезазначене та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку визначення місця проживання дитини з матір`ю повністю відповідає інтересам дитини, оскільки дитина успішно адаптувалася до життя в США, має стабільне соціальне оточення, займається улюбленим видом спорту – хокеєм; матір забезпечує всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання та виховання дитини, безпекова ситуація в США є стабільною, що гарантує фізичну безпеку дитини, програма U4U надає легальний статус перебування, що забезпечує доступ до освіти, медичних послуг та інших соціальних благ тощо. 
У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і 'взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При вирішенні цього конкретного спору про місце проживання дитини, суд виходить з принципу пріоритетності прав та інтересів дитини, приймає до уваги встановлені в судовому засіданні факти, вік дитини, а також норми Конституції України та законодавства, що регулює ці питання.
Так, статтею 21 Конституції України проголошено вільність і рівність усіх людей у своїй гідності та правах. Ця вихідна конституційна засада конкретизована у статті 24 Конституції України: громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень, в тому числі за ознаками статі. У частині 3 цієї статті Конституції України закріплено конституційні гарантії, якими забезпечується рівність прав жінки і чоловіка.
Право на свободу вибору місця проживання кожному гарантоване ст. 33 Конституції України а також закріплено у багатьох міжнародних актах: Загальною декларацією прав людини від 10 грудня 1948 року (ст. 13), Міжнародним пактом про громадянські та політичні права від 16 грудня 1966 року (ст. 12), Протоколом N 4 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод від 16 вересня 1963 року (ст. 2) та іншими.
Таким чином, обставини викладені позивачем знайшли своє підтвердження при розгляді справи, у зв`язку з чим, з метою захисту найкращих інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. 
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору у розмірі 967,00 грн. 
Керуючись ст.ст.7,19, 155 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 13, 34, 76-81, 89, 141, 206, 263-265, 268 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В:

Визначити місце проживання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 967,00 грн. (дев`ятсот шістдесят сім гривень 00 копійок). 

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ;
Третя особа: орган опіки та піклування Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, ЄДРПОУ 26303175, адреса: 65000, м. Одеса, вул. Євгена Танцюри, 22. 

Суддя        В.В. Малихіна