Справа № 144/557/26
Провадження № 3/144/181/26

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
30.06.2026 с-ще Теплик
Суддя Теплицького районного суду Вінницької області Бондарук Олена Павлівна, з участю захисника Гавриша Л.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до аміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого газоелектрозварювальником в ТОВ «Автострада України» м. Бровари, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, РНОКПП НОМЕР_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и л а :
Судом встановлено, що 28.04.2026 о 17 год 23 хв в с. Велика Мочулка по вул. Добропільській, 56 Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, держномер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, показав, що транспортним засобом 28.04.2026 о 17 год 23 хв в с. Велика Мочулка не керував, знаходився на подвір`ї свого домогосподарства, куди протиправно проникли працівники поліції, безпідставно вимагали у нього посвідчення водія та вчинення інших дій, яких він не зобов`язаний був вчиняти. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Гавриш Л.І. стверджував, що адміністративні матеріали відносно його підзахисного за ч. 1 ст. 130 КУпАП складені з грубим порушенням норм законодавства та права на захист, оскільки працівники поліції без дозволу ОСОБА_1 заїхали на подвір`я його домоволодіння, де неправомірно склали відносно останнього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і внесли у нього неправдиві відомості. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у зазначені дату, місці та час, а адміністративні матеріали не містять жодного доказу протилежного. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення не був складений у присутності ОСОБА_1 , не надавався йому для ознайомлення та копія такого останньому не вручалась. Просив провадження у справі закри в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи позицію захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, відтворивши відеофайли, долучені до протоколу, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 знайшла підтвердження в досліджених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 652245 від 28.04.2026 року, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом, здійсненим під час фіксації адміністративного правопорушення. 
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно фабули, викладеної у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме відмова на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.
За відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів, відомих цій особі, і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Таким чином норми Правил дорожнього руху встановлюють обов`язок водія, а не право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) Правила дорожнього руху не містять.
Наявними відеоматеріалами доведено, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння, які були озвучені йому старшим лейтенантом поліції ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області Скрипником С.С., а тому у нього були усі підстави, згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, для пропонування ОСОБА_1 пройти огляд.
Згідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення, як основне джерело доказів, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Зазначена у протоколі інформація співпадає з обставинами, зафіксованими на долучених до протоколу відеофайлах, зокрема як службовий автомобіль працівників поліції наздоганяє автомобіль ВАЗ 21063 аж до його зупинки, подаючи за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червоного кольору, спеціального звукового сигналу, вимогу про зупинку транспортного засобу, пропозиція водієві пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я, відмова водія від проходження такого огляду, що утворює склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 та його захисника про те, що 28.04.2026 о 17 год 23 хв в с. Велика Мочулка він не керував транспортним засобом, суд розцінює як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності, оскільки з відеозапису вбачається, що протягом усього часу спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не заперечив факт керування, а навпаки поводив себе агресивно і запитував поліцейських «Ви мене чекали?», «Ви мене з мигалками своїми будете доганяти?».
В судовому засіданні на запитання суду «Чи притягався у 2026 році до адміністративної відповідальності?», ОСОБА_1 відповів, що не притягався жодного разу.
Однак, судом перевірено та встановлено, що постановою Теплицького районного суду від 19 травня 2026 року у справі №144/612/26 (провадження 3/144/199/26) ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП, а саме за невиконання законної вимоги працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червного кольору, спеціального звукового сигналу.
Згідно вказаної постанови, 28.04.2026 о 16 год 50 хв по вул. Добропільській, 56 с. Велика Мочулка, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, держномер НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Добропільській, не виконав законну вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, яка подавалася за допомогою увімкнених проблискових маячків синього та червного кольору, спеціального звукового сигналу.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав з підстав, зазначених у протоколі.
Тобто події, встановлені у постанові суду від 19 травня 2026 року у справі №144/612/26 (провадження 3/144/199/26), яка набрала законної сили, не оскаржувалась ОСОБА_1 , під час постановлення якої він повністю визнав свою вину, стосується тих самих подій, які встановлюються у справі, що розглядається, а тому має для суду преюдиційне значення.
Таким чином факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом знайшов своє підтвердження, і виходячи із сукупності інших доказів, наявних у справі, суд розцінює надані в судовому засіданні показання ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем ВАЗ-21063 28.04.2026, як намагання останнього ввести суд в оману з метою уникнення адміністративної відповідальності та стягнення за скоєне.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі, який в даному випадку є самостійним засобом доказування, об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення у об`ємі, достатньому для вирішення питання про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні. 
Надане відео є послідовним, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про те, що наданий відеозапис є належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи захисника щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1 судом до уваги не беруться.
З дослідженого судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 поводить себе вкрай агресивно, намагається застосувати фізичну силу до працівників поліції, висловлюється нецензурною лайкою у їх адресу, виганяє з подвір`я. А тому суд констатує, що ОСОБА_1 свідомо було створено умови, за яких працівники поліції фактично були позбавлені можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення у його присутності.
Вказане у сукупності спростовує твердження захисника про недотримання працівниками поліції процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, яка передбачена главою 19 КУпАП. 
Посилання захисника на нероз`яснення його підзахисному прав, зокрема і права на захист, не може слугувати самостійною підставою для спростування вини ОСОБА_1 .
Посилання захисника на незаконність дій працівників поліції щодо проникнення у домоволодіння ОСОБА_1 без вмотивованого рішення суду та без його на те дозволу, також на увагу не заслуговують, оскільки ні самим ОСОБА_1 , ні в його інтересах захисником Гавришем Л.І., скарги на неправомірні дії або бездіяльність поліцейських керівнику органу поліції (безпосередньому начальнику або вище за підпорядкуванням), до ДБР (якщо є ознаки злочину), або до суду не подавались. 
Джерела доказів, перелік яких вказаний в ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дає можливість суду оцінити кожен з доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 червня 2020 року по справі №712/2602/17). 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд вважає за необхідне зазначити, що з відеозапису встановлено, як ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводить себе зухвало по відношенню до працівників поліції, ображає та принижує їх, що вказує на те, що ОСОБА_1 своїми діями намагався уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, ОСОБА_1 своєю свідомою поведінкою засвідчив, що керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, однак відмовився від огляду як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, цілком доведена та підтверджена відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою та жодним чином не спростовані.
Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 34 КУпАП, та обставин, що обтяжували б відповідальність ОСОБА_1 , згідно вимог ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, вважаю, що ОСОБА_1 потрібно піддати адміністративному стягненню, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, ч.1 ст. 130, ст.ст. 221, 283-287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя
п о с т а н о в и л а :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 грн 60 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106). 
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення постанови до виконання – 3 місяці.

Суддя