УХВАЛА

02 липня 2026 року 
м. Київ

справа №380/4895/23
адміністративне провадження №Зі/990/113/26

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 380/4895/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, представниця позивача подала касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2024 року (головуючий суддя - Мартинюк Н.М., судді: Загороднюк А.Г., Мельник-Томенко Ж.М.) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокатка Царьова Олена Сергіївна, на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 березня 2024 року у справі №380/4895/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ ЗСУ, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2025 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року №925/0/78-25 на підставі службової записки в.о. секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян ОСОБА_2 від 15 серпня 2025 року №602/0/64-25 про проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н.М. у відпустці по вагітності та пологах, для розгляду справи №380/4895/23 (№К/990/13092/24) визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Кашпур О.В., судді: Радишевська О.Р., Соколов В.М.
Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2025 року прийнято справу №380/4895/23 до провадження.
11 червня 2026 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від 29 червня 2026 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Кашпур О.В., судді: Радишевська О.Р., Соколов В.М. у цій справі та на підставі положень частини четвертої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заяву про відвід передано на розгляд судді, який не входить до складу суду у цій справі.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 червня 2026 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 380/4895/23 передано для вирішення судді Мацедонській В.Е. 
Згідно з частиною восьмою статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
За текстом частин одинадцятої, дванадцятої статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.
В обґрунтування заявленого відводу, позивач стверджує, що процес визначення суддів у цій справі на всіх етапах судочинства містить явні ознаки штучного, ручного втручання в автоматизовану систему документообігу суду (АСДС) з метою формування наперед визначеного, заангажованого складу колегії.
ОСОБА_1 вказав, що проаналізувавши протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2025 року, а також протокол автоматизованого розподілу у Восьмому апеляційному адміністративному суді від 06 жовтня 2023 року, останній дійшов беззаперечного висновку про наявність обставин, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості, об`єктивності та незалежності сформованого складу суду. 
Так, у протоколі від 15 серпня 2025 року підставою для проведення повторного розподілу зазначено: "Перебування у відпустці" головуючого судді Мартинюк Н.М. Однак відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду та засад стабільності судового розгляду, планова відпустка або тимчасова непрацездатність судді-доповідача не є і не може бути автоматичною підставою для вилучення справи з його провадження та передачі іншому складу суду, якщо справа розглядається у порядку письмового провадження без виклику сторін та не належить до категорії термінових справ, строк розгляду яких обмежений днями чи годинами. Касаційне провадження у цій справі триває з квітня 2024 року, отже, жодної процесуальної терміновості, яка б вимагала негайного перерозподілу справи саме у період літніх відпусток у серпні 2025 року, не існувало. Справа мала законно очікувати на вихід судді Мартинюк Н.М. з календарної відпустки.
Також, на думку заявника, система протиправно вилучила з розгляду справи весь раніше визначений склад колегії суддів, одночасно виключивши суддів Загороднюка А.Г. та Мельник-Томенко Ж.М. за табелем, що свідчить про умисне створення штучних технічних умов для повної заміни складу суду під прикриттям відпустки одного судді (Мартинюк Н.М.). Вибіркове ввімкнення та вимкнення фільтра "резервного судді" на різних кроках одного й того самого розподілу є прямим технічним доказом того, що алгоритм штучно підганявся під наперед відомий математичний результат. Кількість доступних суддів було штучно зведено до мінімуму, щоб завести у справу конкретну, безальтернативну трійку суддів: Кашпур О.В., Соколов В.М., Радишевська О.Р. Свідченням ручного налаштування параметрів є також нетипово тривалий час розподілу 8 секунд (з 15:45:48 до 15:45:56), що вказує на послідовне внесення оператором системи великої кількості штучних виключень з метою відсіювання небажаних суддів.
Зважаючи на викладене заявник зазначає про те, що формування колегії суддів Кашпур О.В., Соколова В.М., Радишевської О.Р. відбулося з грубим порушенням вимог статті 31 КАС України та принципу випадковості розподілу, що викликає у позивача закономірні й обґрунтовані сумніви у сторонності та об`єктивності цього складу суду.
15 червня 2026 року Верховним Судом зареєстровано клопотання позивача про витребування доказів для розгляду заяви про відвід, у якому позивач також зазначає про ознаки грубого порушення при повторному автоматизованому розподілі справи Положення про автоматизовану систему документообігу суду та втручання в роботу автоматизованої системи розподілу.
Вирішуючи питання про наявність підстав для відводу суддів Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від участі у розгляді справи №380/4895/23, Суд виходить з такого.
Підстави для відводу судді встановлені статтями 36 та 37 КАС України.
Зокрема, положення статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме:
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.
Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) є гарантування безсторонності суду, зокрема, запобігання упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
У цьому випадку, очевидним є те, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості існує необхідність довести стороною наявність відповідних суб`єктивних та об`єктивних критеріїв.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду.
Водночас Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів і доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Отже, не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, непідтверджених належними і допустимими доказами.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.
Проаналізувавши заяву ОСОБА_1 , у якій останній заявляє відвід суддям Кашпур О.В., Радишевській О.Р., Соколову В.М. у справі №380/4895/23, Суд вважає, що доводи скаржника про необ`єктивність є безпідставними, адже в заяві не наведено будь-яких фактів прояву суддями поведінки, яка б свідчила про їх упередженість чи зацікавленість у результаті розгляду цієї справи. Доводи заявника зводяться до незаконного, на його думку, розподілу цієї справи в апеляційній та касаційній інстанціях. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.
Справа, розгляд якої відповідно до цього Кодексу здійснюється колегією суддів в обов`язковому порядку, розглядається постійною колегією суддів відповідного суду, до складу якої входить визначений Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою суддя-доповідач.
Персональний склад постійних колегій суддів визначається зборами суддів відповідного суду.
Розпорядженням заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 серпня 2025 року №925/0/78-25 на підставі службової записки в.о. секретаря судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян ОСОБА_2. від 15 серпня 2025 року №602/0/64-25 про проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н. М. у відпустці по вагітності та пологах, зобов`язано відповідно до підпункту 2.3.46 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року №39, пункту 3.2, 3.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня 2025 року №7, призначити повторний автоматизований розподіл у справах, доданих до журналу передач №31985/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 серпня 2025 року для розгляду справи №380/4895/23 (№К/990/13092/24) визначено новий склад колегії суддів: Кашпур О.В. (суддя-доповідач, головуючий суддя), Соколов В.М., Радишевська О.Р.
Повторний автоматизований розподіл справи №380/4895/23 відбувся на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року №39, та Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 21 березня 2025 року №7, у зв`язку з перебуванням судді Мартинюк Н.М. у відпустці по вагітності та пологах.
Таким чином, визначення колегії суддів при повторному автоматизованому розподілі справи №380/4895/23 відбулося відповідно до вимог законодавства і твердження позивача щодо порушення порядку визначення складу суду, а також його сумнів у неупередженості, об`єктивності та незалежності сформованого складу суду є необґрунтованими. 
Крім того, обґрунтовуючи заявлений відвід, позивач вказав про наявний у нього сумнів про умисне ручне формування колегії суддів в суді апеляційної інстанції. Так, на переконання останнього, у протоколі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року на першому етапі визначення судді, суддю Ільчишин Н.В. було офіційно виключено з розподілу з причини: «Виключений за табелем» (тобто через її фізичну відсутність на робочому місці). Проте, вже на третьому етапі розподілу, система повернула суддю Ільчишин Н.В., та зробила її єдиним можливим кандидатом (вибір з 1 особи), а також безальтернативно включила до складу колегії головуючого судді Гуляка В.В. 
Таким чином, за переконанням позивача, формування складу суду, який розглядав його справу в апеляційній інстанцій супроводжувалося системними цифровими маніпуляціями, парадоксальним нехтуванням табелями робочого часу та статусами резервних суддів, що повністю нівелює конституційний принцип випадковості та безсторонності судочинства.
Суд із цього приводу вказує, що відповідно до пункту 2.3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11 листопада 2024 року №39 розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ. Отже, згідно алгоритму такого розподілу суддя не приймає безпосередньої участі під час визначення складу колегії суддів, оскільки такі функції здійснюються уповноваженою особою апарату суду за допомогою технічного процесу у порядку обробки інформації.
Отже, обґрунтування заявника зводяться до суб`єктивних міркувань та побоювань щодо розподілу справи № 380/4895/23 у суді апеляційної та касаційної інстанції, та розгляду касаційної скарги суддями Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М., що не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для відводу та не можуть свідчити про необ`єктивність суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду цієї справи.
Проаналізувавши доводи, наведені скаржником у заяві про відвід суддів Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М., Суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 не містить будь-яких об`єктивних доказів та доводів, які б підтверджували наявність обставин, що обґрунтовано викликають сумнів у неупередженості або необ`єктивності суддів, зокрема таких, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості судді як з погляду «суб`єктивного критерію», так і з погляду «об`єктивного критерію».
При цьому інші підстави, передбачені статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів Кашпур О.В., Радишевською О.Р., Соколовим В.М. і викликали необхідність їх відводу, відсутні.
З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 380/4895/23 задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 36, 39, 40 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Соколова В.М. від участі у розгляді справи № 380/4895/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 в особі Сухопутних Військ Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство оборони України, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська