Справа № 569/6952/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г.,
секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС» про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач), діючи через свого представника адвоката Тимошенко О.В. звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (надалі - відповідач), в якому просить припинити податкову заставу рухомого майна, яка зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13 травня 2025 року за № 31948853, щодо транспортного засобу, який належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) а саме щодо Mercedes-Benz Sprinter, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; вирішити питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що у зв`язку з сімейними обставинами позивачка 05 лютого 2026 року звернулася в сервісний центр МВС № 5643 м. Сарни для здійснення реєстрації права власності на транспортний засіб. Позивачем було надано належний пакет документів, надано авто, здійснено експертне дослідження щодо номерів кузова проте у перереєстрації права власності було відмовлено.
Причиною вказано невідповідність договору купівлі-продажу вимогам законодавства (відсутні підписи) та наявність обтяження – податкової застави, яка зареєстрована 13.05.2025 на підставі ст. 89 ПК України та згідно акту опису № 463/17-00-13-06 від 13.05.2025. Опис майна поширюється на все майно та майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення боргу у повному обсязі. Боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС», обтяжувач ГУ ДПС у Рівненській області, ЄДРПОУ 44070166. Проте податкова застава стосується боргів попереднього власника, а обтяження було накладено після переходу права власності на спірне авто до позивачки, що порушує її права.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача Чернюк О.О. просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заперечення проти позову мотивує тим, що згідно інтегрованої картки платника податків за Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС» обліковується податкова заборгованість. Оскільки податковий борг не погашено в повному обсязі, відсутні правові підстави для зняття податкової застави у контролюючого органу. Несплата податкового боргу завдає істотної шкоди інтересам держави.
У відповіді на відзив представник позивача адвокат Тимошенко О.В. зазначила, що відповідачем не заперечується обставина придбання позивачем, ОСОБА_1 транспортного засібу Mercedes-Benz Sprinter, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС». Не оспорюється факт набуття позивачем у власність авто 08.05.2023, тобто до моменту виникнення податкової застави 13.05.2025. Відповідач також не долучив до позову документів які б свідчили про наявність податкових зобов`язань у позивача чи інших доказів правомірності поширення арешту на авто позивача.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача адвокат Тимошенко О.В. у заяві від 26 травня 2026 року просить розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов до таких висновків.
Суд встановив, що 08 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС» (згідно договору «Продавець») та ОСОБА_1 (згідно договору «Покупець») укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1009.
За цим договором Продавець передає у власність Покупцю, а покупець приймає у власність транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належить продавцю на праві власності на підставі МД № 23UA205050014993U2 від 23.02.2023 року, транзитний номер 03СІ36782, а Покупець зобов`язується за сплати зазначену в договорі суму коштів (п. 1.1. Договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору за домовленістю сторін продаж транспортного засобу між ними вчиняється за 462 000,00 грн. Зазначена ціна є остаточною і змінам після укладенні цього договору не підлягає.
Передача транспортного засобу відбулася в день підписання договору, 08.05.2023 на підставі акту приймання - передачі № 1009, де вказано, що Покупець прийняв, а Продавець передав на основі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1009 товар – транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 . Загальна сума товару складає 462 000,00 грн. Сторони не мають одна до одної ніяких майнових претензій.
Передача коштів підтверджується розпискою від 08.05.2023 відповідно до якої Покупець передала керівнику Продавця на виконання умов договору купівліпродажу транспортного засобу № 1009 кошти у розмірі 462 000,00 грн. По змісту розписки вказано, що Продавець отримав грошові кошти за товар у повному розмірі в момент підписання договору та підтверджує, що жодних претензій щодо розрахунку за вказаний транспортний засіб не має.
Продавцем також було передано Покупцю наступний пакет документів: МД № 23UA205050014993U2 від 23.02.2023 року; Сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердженого колісного транспортного засобу № UA.009.015028-23 від 31.03.2023 з додатком; акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер № 8374/23/1/001191 від 08.05.2023; акт огляду реалізованого транспортного засобу № 8374/23/000913 від 08.05.2023; сертифікат від 25.11.2015.
Процедура реєстрації транспортних засобів передбачена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388.
Відповідно до п. 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договір купівлі-продажу транспортного засобу; акти приймання передачі; митна декларація.
У зв`язку з сімейними обставинами позивачка 05 лютого 2026 року звернулася в сервісний центр МВС № 5643 м. Сарни для здійснення реєстрації права власності на транспортний засіб. Позивачем було надано належний пакет документів, надано авто, здійснено експертне дослідження щодо номерів кузова проте у перереєстрації права власності було відмовлено.
Причиною вказано не відповідність договору купівлі-продажу вимогам законодавства (відсутні підписи) та наявність обтяження – податкової застави, яка зареєстрована 13.05.2025 на підставі ст. 89 ПК України та згідно акту опису № 463/17-00-13-06 від 13.05.2025. Опис майна поширюється на все майно та майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення боргу у повному обсязі. Боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС», обтяжувач ГУ ДПС у Рівненській області, ЄДРПОУ 44070166. Проте податкова застава стосується боргів попереднього власника, а обтяження було накладено після переходу права власності на спірне авто до позивачки, що порушує її права.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України). 
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 квітня 2023 року у справі 569/20334/21 зазначено: «критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей». 
У пункті 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 (провадження № 12-33гс22) вказано, що: «положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу».
Таким чином, з урахуванням вище вказано п. 1.1. договору позивачка набула право власності на автомобіль зазначений в п. 1.1. одночасно із підписанням Акту прийманні передачі №1009, тобто 08 травня 2023 року.
Підстави та порядок для передачі майна платника податків у податкову заставу, а також звільнення з-під податкової застави визначені Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України).
Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави.
Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України.
Згідно з пунктом 89.8 статті 89 ПК України контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.
Положеннями п. 93.1. ст. 93 ПК України визначено, що майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; 93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; 93.1.5. виключено. 93.1.6. отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.
Згідно п. 93.2. ПК України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.
З урахуванням вищевказаних положень Податкового кодексу України, податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг. Водночас, позивачка як власник майна, не є боржником зі сплати податків, придбала автомобіль за договором купівлі-продажу, який є чинним, недійсним не визнавався, а боржником є колишній власник - ТОВ «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС».
При цьому, варто врахувати висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 03.07.2024 р. у справі № 344/3333/23 (провадження № 61-1662св24), де зазначено наступне: «Водночас податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як позивач - власник майна, не замінює ОСОБА_1 у правовідносинах щодо погашення заборгованості зі сплати податків та придбав спірне майно в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 464/3242/20, від 24 січня 2024 року у справі № 569/9806/21, від 06 лютого 2024 року у справі № 914/2901/21, від 11 березня 2024 року у справі № 295/429/23».
Згідно з ч. 1-2 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
При цьому, право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахуванням принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення в Україні закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України).
Зокрема, згідно з п. 53 Рішення ЄСПЛ у справі Суханов та Ільченко проти України від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те. що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що зміст права власності складають правомочності щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.
У пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2015 вказується, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1-2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
У розумінні приписів норм ст. 391 ЦК України право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
Позивачка є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження. Такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачці на свій розсуд розпоряджатися власним майном.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про припинення податкової застави майна підлягають задоволенню.
Враховуючи ту обставину, що податковим боржником є колишній власник майна ТОВ «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС», а оспорюване податкове обтяження, зареєстроване відповідачем обмежує права власника майна позивача на розпорядження ним, чим створює позивачці перешкоди у розпорядженні своїм майном, наявні правові підстави для задоволення позову.
За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 1065 грн.
Керуючись ст. 3, 4, 10 - 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС» про звільнення майна з-під арешту задоволити.
Припинити податкову заставу рухомого майна, в частині транспортного засобу, Mercedes-Benz Sprinter, 2015 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстровану у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 13 травня 2025 року за № 31948853.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області на користь ОСОБА_1 1065 (одну тисячу шістдесят п`ять) грн у відшкодування витрат на оплату судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області, адреса: вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, 33023, ЄДРПОУ 44070166.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС», адреса: вул. Кирила і Мефодія, 7, м. Дубно, Рівненська область, 35603, ЄДРПОУ 44617894.
Повне судове рішення складено 01.06.2026.

Суддя Н. Г. Кучина