ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

24.04.2026	м. Суми	Справа № 920/204/26	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/204/26
за позовом Виконавчого комітету Путивльської міської ради (вул. Князя Володимира, буд. 50, м. Путивль, Конотопськи р-н, Сумська обл., 41500; код за ЄДРПОУ 43922605), 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул.Терещенка Віталія, буд. 35, м. Суми, Сумська обл., 40004; код за ЄДРПОУ 41884537), 
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення коштів

установив:
16.02.2026 позивач звернувся з позовом, відповідно до якого просить:
1)визнати недійсною додаткову угоду №4 від 20.08.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
2)визнати недійсною додаткову угоду №5 від 09.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
3)визнати недійсною додаткову угоду №6 від 22.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
4)визнати недійсною додаткову угоду №7 від 28.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
5)визнати недійсною додаткову угоду №8 від 22.10.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
6)визнати недійсною додаткову угоду №9 від 23.10.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
7)визнати недійсною додаткову угоду №10 від 25.10.2021 до Договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
8)визнати недійсною додаткову угоду №11 від 17.11.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
9)визнати недійсною додаткову угоду №12 від 23.11.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»;
10)стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (вул. Терещенка Віталія, 35, м. Суми, 40004, код ЄДРПОУ 41884537) на користь Виконавчого комітету Путивльської міської ради (вул. Князя Володимира, 50, м. Путивль, 41500, код ЄДРПОУ 43922605) 38104,79 грн безпідставно сплачених коштів.
16.02.2026 за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/204/26 призначено до розгляду судді Короленко В.Л.
16.02.2026 за електронним запитом суду сформований витяг з ЄДРПОУ, за яким відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», зареєстрований як юридична особа з ідентифікаційним кодом 41884537 та місцезнаходженням: вул. Терещенка Віталія, буд. 35, м. Суми, Сумська обл., 40004.
Ухвалою від 20.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 920/204/26 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.
На виконання абз. 1 ч. 7 ст. 6 ГПК України копія ухвали від 20.02.2026 про відкриття провадження у справі №920/204/26 надіслана сторонам відповідно до вимог ч.ч.6-7 ст.6 ГПК України до їх електронних кабінетів. Відповідно до довідок Господарського суду Сумської області про доставку електронного листа копію зазначеної ухвали доставлено до електронних кабінетів позивача та відповідача 20.02.2026, 13:55.
10.03.2026 відповідач подав відзив на позов (вх №1227), відповідно до якого відповідач зауважив, що позивач, підписавши спірні додаткові угоди до договору від 15.02.2021 №2910044, отримав за ними товар, оплатив повністю отриманий товар, не висунувши до ТОВ «Енера Суми» жодних претензій, тобто вчинив дії, направлені на визнання зобов`язання. Відповідач вважає, що позивач при укладенні договору та додаткових угод до нього керувався ч. 1 ст. 627 ЦК України, а саме: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідач зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту. Разом з тим, відповідач не погоджується з розміром надміру сплачених коштів, які просить стягнути позивач. Відповідач наголошує, що під час проведення розрахунку надмірно сплачених коштів за додатковою угодою №12 від 23.11.2021 до договору позивач посилається на первинний документ (акт № 2910044/20499/1 від 28.02.2021), що не має відношення до договору про закупівлю електричної енергії № 2910044 від 15.02.2021, а відповідно, позивач завищує обсяг електричної енергії, спожитий позивачем за ціною, визначеною в додатковій угоді № 12 від 23.11.2021 до договору. Відповідно до наданого у відзиві контррозрахунку, на думку відповідача, розмір надмірно сплачених коштів складає 30673,80 грн. Враховуючи зазначене відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
19.03.2026 позивач подав відповідь на відзив (вх №1393), за якою позивач підтримав позовні вимоги та просить позов задовольнити.
30.03.2026 відповідач подав заперечення (вх №1621), в яких відповідач зазначив, що позивач не обґрунтував належними та допустимими доказами позовні вимоги, у зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
03.04.2026 позивач подав додаткові пояснення (вх №1742), відповідно до яких позивач просить позовні вимоги задовольнити.
Судом прийнято до розгляду та долучено до матеріалів справи подані сторонами заяви по суті справи та додаткові пояснення.
Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 ГПК України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Відповідно до статті 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами судом ухвалене рішення у даній справі.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
За результатами проведеної публічної закупівлі № UA-2021-01-20-004866- c відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» (далі – Закон) між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради (далі – виконавчий комітет, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» (далі – ТОВ «Енера Суми», відповідач) укладено договір про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021 (далі – договір).
Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Згідно з п. 1.2 договору найменування товару: ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія (Електрична енергія) (далі - товар або електрична енергія). Постачання товару за цим договором передбачає поставку електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача.
У пункті 1.3 договору визначено, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період з 01 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року становить 50542 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та фактичного споживання електричної енергії.
Строк (термін) поставки товару: з 01 лютого 2021 року по 31 грудня 2021 року (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 4.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього договору становить 2,45 грн з ПДВ, за 1 кВт*год. Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з комерційною пропозицією.
Згідно з п. 4.3 договору вартість електричної енергії за цим договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного в пункті 1.3 цього договору та становить: 123827,90 грн.(сто двадцять три тисячі вісімсот двадцять сім грн 90 коп.) в т.ч. ПДВ 20637,98 грн (двадцять тисяч шістсот тридцять сім грн 98 коп.), в тому числі для власних потреб 111293,70 грн (сто одинадцять тисяч двісті дев`яносто три грн 70 коп.) в тому числі ПДВ 18548,95 грн (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок вісім грн 95 коп.);та за рахунок відшкодування орендарів складає 12534,20 грн (дванадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири тисячі грн 20 коп.) в тому числі ПДВ 2089,03 грн (дві тисячі вісімдесят дев`ять грн 03 коп.)
Розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць (п. 4.4 договору).
Відповідно до п. 12.1 та 12.2 договору цей договір набирає чинності з 01 лютого 2021 року та діє до 31 грудня 2021 року, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Відповідно до частини 6 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної у цьому договорі, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.
Згідно з додатком №2 до договору позивачем обрано Комерційну пропозицію №1ВП для споживачів, які не відносяться до сегменту ринку, обов`язки постачання якому покладені на Постачальника універсальних послуг (далі – комерційна пропозиція».
Відповідно до розділу «Ціна» комерційної пропозиції фактична ціна (тариф) купованої споживачем електроенергії у розрахунковому періоді, що зазначається в акті-купівлі продажу електроенергії, становить - 2,45 з ПДВ, за 1 кВт*год. Тариф на послуги з передачі електричної енергії є складовою ціни 1 кВт*год електричної енергії. 
У розділі «Обсяг постачання» комерційної пропозиції визначено, що кількість: активна електрична енергія - 50542 кВт*год., згідно з відповідним тарифом (ціною) на електроенергію на дату проведення процедури закупівлі.
Згідно з розділом «Вартість договору» комерційної пропозиції загальна вартість цього договору становить 123827,90 грн, в тому числі ПДВ 20637,98 грн і є орієнтовною. У тому числі: за рахунок кошторисних призначень 111293,70 грн, враховуючи ПДВ 18548,95 грн; за рахунок відшкодованих коштів 12534,20 грн, враховуючи ПДВ 2089,03 грн.
У подальшому, між ТОВ «Енера Суми» та Виконавчим комітетом Путивльської міської ради укладено низку додаткових угод, якими збільшено первісну ціну товару в договорі, що була визначена за результатами переговорної процедури. Зокрема, до договору сторонами укладено 12 додаткових угод, 10 з яких стосуються збільшення фактичної ціни (тарифу) з одночасним зменшенням обсягу постачання, зокрема:
- додатковою угодою № 1 від 19.02.2021, у зв`язку з коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення та відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», сторони домовились змінити ціну за електроенергію за 1 кВт*год до 10 % та внести зміни до пунктів 1.3, 4.1 договору та Додатку 2 до договору, в частині того, що фактична ціна (тариф) електричної енергії становить - 2,490268 грн за 1 кВт*год з ПДВ (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 01.02.2021);
- додатковою угодою № 4 від 20.08.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,490268 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 2,703809 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 10,35 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 01.08.2021);
- додатковою угодою № 5 від 09.09.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,703809 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 2,938683 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 19,94 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 16.08.2021);
- додатковою угодою № 6 від 22.09.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 2,938683 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 3,029450 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 23,65 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 01.09.2021);
- додатковою угодою № 7 від 28.09.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,029450 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 3,149368 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 28,54 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 28.09.2021);
- додатковою угодою № 8 від 22.10.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,149368 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 3,428754 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 39,94 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, які виникли між Сторонами Договору з 01.10.2021);
- додатковою угодою № 9 від 23.10.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,428754 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 3,736050 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 52,49 % від ціни, визначеної у договорі , (застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами договору з 02.10.2021);
- додатковою угодою № 10 від 25.10.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,736050 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 3,905217 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 59,39 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 25.10.2021);
- додатковою угодою № 11 від 17.11.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 3,905217 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 4,260112 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 73,88 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, що виникли між сторонами договору з 01.11.2021);
- додатковою угодою № 12 від 23.11.2021 змінено фактичну ціну (тариф) з 4,260112 грн з ПДВ за 1 кВт*год на 4,650461 грн з ПДВ за 1 кВт*год, тобто на 89,81 % від ціни, визначеної у договорі (застосовується до правовідносин, які виникли між сторонами договору з 02.11.2021).
Таким чином, відповідно до матеріалів справи, згідно з укладеними спірними додатковими угодам до договору ціну електричної енергії збільшено на понад 10% від первісної ціни згідно з договором та зменшено обсяг постачання.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі», тут і надалі у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Указаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
У абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару у бік збільшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару пропорційно її збільшенню, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.
Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 викладено правовий висновок щодо застосування вказаної правової норми (п. п. 88-90 постанови).
Зокрема, згідно з висновками Верховного Суду, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі- продажу чи поставки.
Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону №922-VIII), викладені в постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, зокрема:
« 205. Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
206. Зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
207. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII,повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.»
Суд погоджується з позивачем, що додаткові угоди №№ 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, що були спрямовані на збільшення ціни за одиницю товару, укладені всупереч положень Закону України «Про публічні закупівлі» та є недійсними, виходячи з наступного.
За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Додатковими угодами №№4-12 до договору передбачено підвищення цін на електричну енергію на 89,81 %, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10 %, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання сторонами вказаних вимог є підставою для визнання недійсним правочину. Таким чином, вбачаються підстави для визнання недійсними вищенаведених додаткових угод до договору, на підставі яких неправомірно підвищено ціни на електричну енергію.
На підставі наведеного, вимоги позивача щодо визнання недійсними додаткових угод №№4-12 до договору суд визнає законними та обґрунтованими.
За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Правовим наслідком недійсності додаткових угод є втрата ними чинності з моменту їх укладення та повернення договору в редакції додаткової угоди №1 від 19.02.2021, що передували підписанню відповідних спірних додаткових угод та за якою було підвищено ціну на електричну енергію з 2,45 грн з ПДВ до 2,490268 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 1,64 % від початкової ціни.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Суд погоджується з позивачем, що Виконавчий комітет Путивльської міської ради мав беззаперечне право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному сторонами договорі в редакції додаткової угоди №1, разом з тим, на підставі незаконних обґрунтувань підвищення ціни з боку відповідача, сторони спору підписали додаткові угоди №№4-12, внаслідок чого ціну електричної енергії за 1 кВт/год. було збільшено з 2,490268 грн з ПДВ за 1 кВт*год. до 4,650461 грн, а обсяг постачання зменшено.
Відповідно до матеріалів справи Виконавчим комітетом Путивльської міської ради фактично отримано (згідно з актами прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії):
-за серпень 2021 року (акт №2910044/134910/1 від 25.08.2021) - 1590 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 4299,06 грн, за фактичною ціною 2,703809 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №4 від 20.08.2021;
-за вересень 2021 року (акт №2910044/152488/1 від 22.09.2021) - 1428 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 4325,01 грн, за фактичною ціною 3,029450 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №6 від 22.09.2021;
-за жовтень 2021 року (акт №2910044/172344/1 від 25.10.2021) - 170 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 582,89 грн, за фактичною ціною 3,428754 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №8 від 22.10.2021;
-за жовтень-листопад 2021 року (акти №2910044/172344/1 від 25.10.2021, №2910044/188178/1 від 23.11.2021) - 3914 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 14622,90 грн, за фактичною ціною 3,736050 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №9 від 23.10.2021;
-за жовтень-листопад 2021 року (акт №2910044/188178/1 від 23.11.2021) - 1191 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 4651,12 грн, за фактичною ціною 3,905217 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №10 від 23.10.2021;
-за листопад 2021 року (акт №2910044/188178/1 від 23.11.2021) - 209 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 890,36 грн, за фактичною ціною 4,230112 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №11 від 17.11.2021;
-за листопад-грудень 2021 року (акти №2910044/188178/1 від 23.11.2021, №2910044/204991/1 від 21.12.2021, №2910044/20499/1 від 28.12.2021.) - 13844 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 64380,98 грн, за фактичною ціною 4,650461 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №12 від 23.10.2021.
Разом з тим судом встановлено, що під час проведення розрахунку надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 12 від 23.11.2021 до договору позивач посилається на первинний документ акт № 2910044/20499/1 від 28.02.2021.
Відповідно до матеріалів справи за актом №2910044/20499/1 від 28.02.2021 прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії ТОВ «Енера Суми» поставила Виконавчому комітету Путивльської міської ради 3441 кВт*год на суму 16000,00 грн за договором №2910044/1 від 21.12.2021, який не є спірним договором, пов`язаним з предметом даного спору.
Таким чином, акт №2910044/20499/1 від 28.02.2021 прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії не має відношення до договору про закупівлю електричної енергії № 2910044 від 15.02.2021, спірні додаткові угоди за яким є предметом спору. 
З огляду на зазначене, за листопад-грудень 2021 року відповідно до актів №2910044/188178/1 від 23.11.2021, №2910044/204991/1 від 21.12.2021 позивачем спожито 10403 кВт/год на загальну суму (з ПДВ) 48378,75грн, за фактичною ціною 4,650461 грн з ПДВ за 1 кВт/год, визначеною згідно з додатковою угодою №12 від 23.10.2021. Мало бути сплачено за ціною 2,490268 грн (додаткова угода №1) - 25906,26 грн. Отже, надмірно сплачено – 22472,49 грн ( 48378,75грн- 25906,26 грн).
Таким чином, суд погоджується із запереченнями відповідача, що акт №2910044/20499/1 від 28.02.2021 прийняття-передавання товарної продукції – активної електричної енергії не є належним доказом прийняття-передавання активної електричної енергії за договором від 15.02.2021 №2910044 та за розрахунком суду розмір надмірно сплачених коштів за додатковою угодою № 12 від 23.11.2021 до договору склав 22472,49 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).
Із застосуванням ст. 1212 ЦК України, як правової підстави для повернення коштів, одержаних на підставі недійсних додаткових угод про збільшення ціни товару в договорі про закупівлю, погодилась і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 під час перегляду справи № 922/2321/22.
Враховуючи визнання судом правомірними вимог позивача щодо визнання додаткових угод №№4-12 до договору недійсними, зазначені додаткові угоди не породжують правових наслідків.
Суд дійшов висновку, що внаслідок підвищення цін на електричну енергію на підставі оскаржуваних додаткових угод, позивач надмірно сплатив ТОВ «Енера Суми» 30671,21 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 30671,21 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути.
Враховуючи вищезазначене, та наявність правових підстав для визнання недійсними додаткових угод №№4-12 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 15.02.2021 №2910044, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з ТОВ “Енера Суми” на користь Виконавчого комітету Путивльської міської ради 30671,21 грн надмірно сплачених коштів за цим договором.
Разом з тим, у частині стягнення 7433,58 грн надмірно сплачених коштів суд відмовляє за необґрунтованістю та недоведеністю їх розміру належними та допустимими доказами. 
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилався, як на підставу позову в частині визнання недійсними додаткових угод №№4-12 до спірного договору та стягнення 30671,21 грн, в зв`язку з чим суд визнає дані позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з підстав, наведених вище. В іншій частині позову суд відмовляє.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
При зверненні до суду з позовом позивачем як доказ сплати судового збору додана платіжна інструкція від 12.02.2026 №48 в сумі 26624,00 грн.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1)у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 26624,00 грн судового збору в межах мінімальної ставки судового збору за подання даного позову (дев`ять немайнових вимог та одна майнова вимога).
Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 20.08.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»
3. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 09.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
4. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 22.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
5. Визнати недійсною додаткову угоду №7 від 28.09.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
6. Визнати недійсною додаткову угоду №8 від 22.10.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
7. Визнати недійсною додаткову угоду №9 від 23.10.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
8. Визнати недійсною додаткову угоду №10 від 25.10.2021 до Договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
9. Визнати недійсною додаткову угоду №11 від 17.11.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
10. Визнати недійсною додаткову угоду №12 від 23.11.2021 до договору про закупівлю електричної енергії №2910044 від 15.02.2021, укладеного між Виконавчим комітетом Путивльської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енера Суми».
11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Енера Суми” (40004, м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; код за ЄДРПОУ 41884537) на користь Виконавчого комітету Путивльської міської ради (вул. Князя Володимира, буд. 50, м. Путивль, Конотопськи р-н, Сумська обл., 41500; код за ЄДРПОУ 43922605) 30671,21 грн (тридцять тисяч шістсот сімдесят одна грн 21 коп.), а також 26624,00 грн (двадцять шість тисяч шістсот двадцять чотири грн 00 коп.) судового збору.
12. В іншому відмовити.
13. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

У зв`язку із відпусткою судді Короленко В.Л. повне рішення складено та підписано 05.05.2026

Суддя	В.Л. Короленко