Справа № 686/1208/26
Провадження № 2/686/4200/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
27.04.2026 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді – Стефанишина С.Л.,
при секретарі судового засідання – Демяновій О.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В січні 2026 року ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 60031,36 грн. за наступними кредитними договорами: 
- за кредитним договором №52623-03/2025 від 24.03.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Стар Файненс Груп») у розмірі 22641,36 грн., з яких: 6285,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5034,73 грн. – сума заборгованості по відсоткам; 11320,68 грн. – сума заборгованості за штрафом; 
- за кредитним договором №8919294 від 02.04.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Авентус Україна») у розмірі 28120,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 9260,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; 10860,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
- за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Мілоан») у розмірі 12270,00 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 2520,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою;
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок укладення договорів факторингу про відступлення прав вимоги між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» №28082025 від 28.08.2025 року, між ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» №28072025 від 28.07.2025 року, між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» №13112025 від 13.11.2025 року, позивач отримав право вимоги до позичальника ОСОБА_1 за наведеними вище договорами, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено відповідні витяги з Реєстрів боржників.
Враховуючи викладене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за вказаними вище кредитними договорами у загальному розмірі 63031,36 грн. та судові витрати по справі.
Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження та справу призначено у спрощеному провадженні до судового розгляду. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце проведення засідання у встановленому законом порядку, в позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомила.
За таких обставин відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами у сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Щодо кредитного договору №52623-03/2025 від 24.03.2025 року. 
24.03.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп»» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №52623-03/2025.
Відповідно до пп. 1.1., 1.2, 1.4 Договору, кредит надається клієнту в розмірі 7100,00 грн. строком на 120 днів, дата погашення кредиту: 21.07.2025 року. 
Процентна ставка становить 0,90% в день (п.1.4.).
Відповідно до п. 1.6 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5351-16хх-ххх-8064.
Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №52623-03/2025 від 24.03.2025 року становить 22641,36 грн., з яких: 6285,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5034,73 грн. – сума заборгованості по відсоткам; 11320,68 грн. – сума заборгованості за штрафом.
28.08.2025 року між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28082025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №52623-03/2025 від 24.03.2025 року, укладеним між ТзОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №28082025 від 28.08.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 22641,36 грн., з яких: 6285,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5034,73 грн. – сума заборгованості по відсоткам; 11320,68 грн. – сума заборгованості за штрафом.

Щодо кредитного договору №8919294 від 02.04.2025 року. 
02.04.2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №8919294.
Відповідно до пп. 1.3., 1.4, Договору, кредит надається клієнту в розмірі 6000,00 грн. строком на 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів.
Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день, знижена процентна ставка становить 0,35% в день (п.п. 1.5.1., 1.5.2.).
Також, 19.04.2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до договору, за умовами якої сторони домовились збільшити суму кредиту на 2000 грн. із застосуванням стандартної процентної ставки 1,00% в день та зниженої процентної ставки 0,95% в день.
Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №8919294 від 02.04.2025 року становить 28120,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 9260,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; 10860,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.
13.11.2025 року між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №13112025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №8919294 від 02.04.2025 року, укладеним між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №13112025 від 13.11.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 28120,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 9260,00 грн. – сума заборгованості за відсотками; 10860,00 грн. – сума заборгованості за пенею, штрафами.

Щодо кредитного договору №9943926 від 26.04.2025 року. 
26.04.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №9943926.
Відповідно до пп. 1.2., 1.3, 1.4 Договору, кредит надається клієнту в розмірі 3000 грн. строком на 345 днів, дата погашення кредиту: 06.04.2026 року. 
Процентна ставка становить 0,97% в день (п.1.5.).
Відповідно до п. 2.1 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №5351-16хх-ххх-8064.
Згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року становить 12270,00 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 2520,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
28.07.2025 року між ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №28072025, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року, укладеним між ТзОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу №28072025 від 28.07.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 12270,00 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 2520,00 грн. – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 6000,00 грн. – сума заборгованості за неустойкою.
Так, згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч. 1 ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України - правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частиною 1 ст. 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ч. 1 ст. 517 ЦК України - первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У ст. 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Згідно ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» - електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений порядок укладення електронного договору.
Так, зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» - пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах.
Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» закріплено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як вбачається зі змісту кредитних договорів, усі ці договори підписано електронним підписом позичальника, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП.
При укладанні кредитних договорів відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договори були б не укладеними, що в свою чергу підтверджує укладання вказаних договорів в електронній формі.
ОСОБА_1 була належним чином ознайомлена з умовами вищевказаних договорів, однак не виконала грошового зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за цими кредитними договорами. Відповідачем вказані договори кредиту не оспорювались. 
Отже, досліджені судом докази свідчать про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідними фінансовими установами, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань.
За приписами п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Частиною першою ст. 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеними кредитними договорами перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» у тому ж обсязі, що і перед первісними кредиторами.
Оскільки, відповідачка отримані кошти у визначений договорами строк не повернула, то вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотками, які доведені належними та допустимими доказами, є обґрунтованими та підлягають стягненню зі ОСОБА_1 на користь позивача.
Водночас, щодо стягнення штрафних санкцій, нарахованих позивачем за кредитними договорами №52623-03/2025 від 24.03.2025, №9943926 від 26.04.2025, №8919294 від 02.04.2025, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки пеня/штрафи, які передбачено кредитними договорами, нараховані у період дії в Україні воєнного стану, вони підлягають списанню кредитодавцем, а тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафними санкціями у сумі 11320,68 грн. за кредитним договором №52623-03/2025 від 24.03.2025 року, 6000 грн. за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року, 10860 грн. за кредитним договором №8919294 від 02.04.2025 року, задоволенню не підлягають.
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за комісією за надання та обслуговування кредиту, суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Враховуючи те, що відповідачу встановлено плату за послуги, які за законом повинні надаватись безоплатно, положення кредитного договору стосовно сплати комісійної винагороди щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію з обслуговування у розмірі 2520 грн. за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року, є нікчемними.
З огляду на вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 32330,68 грн. за наступними кредитними договорами: 
- за кредитним договором №52623-03/2025 від 24.03.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Стар Файненс Груп») у розмірі 11320,68 грн., з яких: 6285,95 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 5034,73 грн. – сума заборгованості по відсоткам;
- за кредитним договором №8919294 від 02.04.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Авентус Україна») у розмірі 17260,00 грн., з яких: 8000,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 9260,00 грн. – сума заборгованості за відсотками;
- за кредитним договором №9943926 від 26.04.2025 року (кредитодавець – ТзОВ «Мілоан») у розмірі 3750,00 грн., з яких: 3000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 750 грн. – комісія за надання кредиту.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1553,15 грн. (3028х32330,68:63031,36).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронний цифровий підпис», «Про електронну комерцію», ст.ст. 247, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, -
ухвалив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість у загальному розмірі 32330,68 грн., а також судовий збір у сумі 1553,15 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 27.04.2026 року.

Суддя Сергій Стефанишин