ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

25 червня 2026 року        м. Чернівці           Справа № 724/114/26
Провадження №22-ц/822/836/26
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача - Литвинюк І. М.,
суддів: Лисака І. Н., Перепелюк І. Б., 
учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», 
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мунтян Ігор Іванович, на рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2026 року, головуючий у І-й інстанції – Єфтеньєв О. Г., 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що 31.05.2024 між ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 , за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7186.
Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор A7862, для підписання Кредитного договору № 1402-7186 від 31.05.2024 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 9800 грн; строк кредитування – 365 днів; базовий період – 30 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; промо-ставка 0,58% в день, знижена % ставка – 1,45 % в день; стандартна % ставка – 1,45 % в день.
Також Додатковою угодою №1 від 12.06.2024 до Договору про відкриття кредитної лінії №1402-7186 від 31.05.2024 Кредитодавець та Позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 9 800,00 грн.
Умовами Кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем, передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом.
Окремо зазначав, що включення до тексту Кредитного договору умов про сплату відповідачем комісії за надання кредиту, а рівно й подальше нарахування позивачем зазначеної комісії та витребування її від відповідача (в т.ч. в судовому порядку), є законним та обґрунтованим – оскільки вони базуються на чинних нормах спеціального законодавства України, які регламентують питання щодо саме надання споживчих кредитів, яким і є по своїй правовій суті і Кредитний договір.
Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору та додаткові кредитні кошти відповідно до Додаткової угоди №1. Позивач (через партнера АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр кредит фінанс» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 на карту отримувача (відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі.
Усвідомлюючи виникнення фінансових зобов`язань перед позивачем, відповідач здійснив часткову оплату в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 шляхом здійснення платежів, зазначених у розрахунку заборгованості за Кредитним договором.
В подальшому відповідач, всупереч умовам Кредитного договору, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором.
Станом на 26 листопада 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за Кредитним договором становить: 109 691,40 грн, а саме: прострочена заборгованість за кредитом – 19 600 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 90 191,40 грн.
Разом з тим повідомляють, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими комісією та процентами у загальній сумі 24 415,72 грн за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 85 275,68 грн.
Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 в розмірі 85 275,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 19 600 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 65 675,68 грн та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2026 року позов ТОВ «Укр кредит фінанс» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр кредит фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 у сумі 83 584,20 грн, з яких: 19 600 грн - основний борг, 63 984,20 грн – заборгованість за відсотками.
Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підписуючи кредитний договір, у якому зазначені сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розміром відсоткової ставки, тому зобов`язаний його виконувати в повному обсязі.
Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору та додаткової угоди вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договори містять інформацію про реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту.
Позивачем було надано достатні докази на підтвердження порушення відповідачем умов кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості.
Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за сумою основного боргу в розмірі 19 600 грн підтверджені належними доказами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Комісія за надання кредиту передбачена як умовами кредитного договору (п.4.11 Договору), так і правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» (п.6.4-6.6) та графіком платежів (п.2), які були підписані відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за споживчим кредитом та порядком сплати такої комісії.
Отже, як вбачається з умов даного кредитного договору, встановлення комісії за надання кредиту є правомірним, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до графіку платежів, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Суд першої інстанції провів власний розрахунок, виходячи з встановленого пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування», та дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 83 584,20 грн, з яких: 19 600,00 грн - основний борг, 63 984,20 грн – заборгованість за відсотками.
На зазначене рішення суду представник відповідача Мунтяну І. І. подав апеляційну скаргу. 
В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. 
Посилається на те, що фактично нараховані позивачем проценти у сумі 90 091,40 грн при основній сумі кредиту 19 600,00 грн більш ніж у чотири рази перевищують розмір отриманих грошових коштів, що свідчить про їх каральний, а не компенсаційний характер. Суд першої інстанції не перевірив належним чином розрахунок заборгованості, обмежившись формальним прийняттям наданих позивачем даних.
Наданий позивачем розрахунок є формальним, неповним та таким, що не дозволяє встановити порядок формування заявленої до стягнення суми, перевірити правильність нарахувань та відповідність їх умовам договору і вимогам законодавства. За відсутності належної деталізації та підтверджуючих документів позовні вимоги в частині стягнення процентів, комісій та штрафних санкцій є недоведеними.
Відповідачу було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, отже, положення договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними.
Нарахування відсотків за користування кредитом у даному випадку є проявом недобросовісної поведінки кредитора, спрямованої на безпідставне збільшення заборгованості боржника, що не може бути підтримано судом.
Позивачем не доведено належними та допустимими доказами понесені ним витрати на правничу допомогу.
У відзиві ТОВ «Укр кредит фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Зазначає, що відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства. Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними.
Враховуючи вищезазначене, у кредитному договорі № 1402-7186 від 31.05.2024 сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів, порядку їх нарахування та строку кредитування і ОСОБА_1 погодився з такими умовами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором A7862.
Закон про споживче кредитування безумовно та однозначно передбачає право позивача (як Кредитодавця) на встановлення комісії за надання кредиту за Кредитним договором.
Комісія за надання кредиту була також відображена і в тексті Кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останнього щодо включення комісії «за надання кредиту» до загальних витрат за Кредитним договором.
Зазначає, що починаючи з 10 червня 2017 року, коли набрав чинності Закон про споживче кредитування, а рівно й зміни до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», після чого зазначена стаття 11 прийняла той вигляд, який має і до цього моменту («1. Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування суперечить Закону України у частині, що не "Про споживче кредитування»).
Нарахування Кредитодавцем одноразової комісії за видачу кредиту є обґрунтованим та відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно з частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. 
За вимогами частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону, виходячи з наступного. 
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Так, судом першої інстанції встановлено, що між сторонами 31.05.2024, за допомогою Веб-сайту, який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр кредит фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7186 продукту «CreditKasa», який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7862.
За умовами кредитного договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом, комісію за видачу кредиту (якщо умови цього договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту) та інші платежі, передбачені цим договором у порядку, передбаченому цим договором (пункт 2.2. договору). Мета отримання кредиту, тобто мета відкриття кредитної лінії: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4 договору).
Для мінімізації загальних витрат позичальника за кредитом кредитодовець рекомендував здійснити повне погашення кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування згідно наступного розрахунку: дата видачі кредиту 31.05.2024, останній календарний день першого Базового періоду 29.06.2024, сума кредиту 9800 грн, нараховані проценти за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (разом) 3175,20 грн, разом до сплати 12 975,20 грн (пункт 2.3 договору).
Розділом 3 договору сторонами погоджено технологію (порядок) укладання договору, порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору.
У пунктах 4.1, 4.2 договору визначено загальний розмір кредиту (сума кредиту): 9800,00 грн, дата надання/видачі кредиту 31.05.2024.
Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу кредиту). Тип процентної ставки за користуванням кредитом – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо п.4.11. цього Договору передбачає сплату комісії за видачу кредиту) (пункт 4.7 договору).
Пунктом 4.8. договору визначено, що базовий період складає 30 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.
Згідно з п. 4.9. договору сплату процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту) Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше визначених Графіком платежів (який є Додатком 3 до цього Договору) дат, які є останніми днями відповідних Базових періодів.
У пункті 4.10. договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 1,45% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою).
Відповідно до п. 4.11. договору комісія за видачу кредиту становить 15% від суми виданого кредиту.
Згідно з пунктом 4.13. договору строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30.05.2025. Строк дії Договору є рівним Строку кредитування.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 12 844,59 процентів. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення цього договору (за весь строк кредитування) складає: 63 136,50 грн та включає в себе: суму кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.14-4.15 договору).
Згідно з п. 4.16 договору встановлено, що денна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 1,491% процентів.
Розділом 10 договору передбачена програма лояльності для позичальника.
Також сторонами було погоджено та відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора А7862 підписано Додаток № 2 до Договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7186 від 31.05.2024 року – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1402-7186 (Графік платежів за Договором).
Крім цього, 12.06.2024 року ТОВ «Укр кредит фінанс» та ОСОБА_1 уклали Додаткову угоду до договору про відкриття кредитної лінії № 1402-7186, яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А7370.
Згідно з п. 1 додаткової угоди кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на момент укладення цієї додаткової угоди: сума кредиту, яка була надана позичальнику за договором та неповернута на момент укладення цієї додаткової угоди становить: 9800 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 738,92 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії за видачу Кредиту становить 1470 грн.
Кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових грошових коштів у кредит за договором та продовження строку кредитування/строку дії договору на наступних умовах: кредитодавець зобов`язується надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 9800 грн, дата надання/видачі додаткових грошових коштів у кредит: 12.06.2024 р., після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 19600 грн., з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії договору строк на який надається кредит позичальнику становить: 377 днів (п.2.1-2.5 додаткової угоди).
Також сторонами було погоджено та відповідачем 12.06.2024 підписано за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора А7370 Додаток до Додаткової угоди від 12.06.2024 – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1402-7186 (Графік платежів за Договором).
Видача коштів за кредитним договором та додатковою угодою здійснена за допомогою платіжної системи LiqPay, а саме: платіж № 2469496440 від 31.05.2024 у сумі 9800 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 призначення платежу – видача кредитних коштів за договором 1402-7186; платіж № 2474815732 від 12.06.2024 року у сумі 9800 грн на картковий рахунок НОМЕР_1 призначення платежу – видача кредитних коштів за договором 1402-7186 (добор по кредиту), що підтверджується довідками АТ КБ «Приватбанк» та довідкою ТОВ «Укр кредит фінанс».
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1402-7186 від 31.05.2024, станом на 26.11.2025 у відповідача виникла заборгованість у загальному розмірі 109 691,40 грн, з яких 19 600 грн основний борг, 90 091,40 грн залишок відсотків.
З урахуванням програми лояльності позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 1402-7186 від 31.05.2024 у розмірі 85275,68 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 19600 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 65675,68 грн.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини 1 статті 3 ЦК України.
Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верхового Суду від 23 жовтня 2024 року, справа №753/25081/21.
У справі, яка переглядається, встановлено, що правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Укр Кредит Фінанс» перебувають в загальному доступі, розміщені на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua та в розумінні статтей 641,644 ЦК України є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 31.05.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1402-7186, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А7862.
За обставинами даної справи позичальник ОСОБА_1 шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора А7862, отриманого від позивача, прийняла публічну пропозицію (оферту) та підписала кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції позивача), а тому договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» та, відповідно, сторони досягли згоди щодо всіх їх істотних умов.
Зазначені обставини визнані стороною відповідача та не заперечувалися, доказів на спростування наведеного та встановлених обставин не надано.
Щодо стягнення заборгованості, колегія суддів вказує наступне.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1054 ЦК України).
Тобто, позичальник 1 - отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та 2 - отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти.
Натомість, у позичальника виникає зобов`язання 1 - повернути грошові кошти у встановлений строк та 2 - сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.
Поняття «користування кредитом», яким послуговуються скаржники, є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10 квітня 2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).
Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини 2 статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту - в силу частини 2 статті 1057 цього Кодексу.
Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина 2 статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Зазначене благо виникає у позичальника саме внаслідок укладення кредитного договору. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до статті 1048 ЦК України.
За таких обставин, надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Отже, припис абзацу другого частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною 2 статті 1050 ЦК України.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа №910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Як вже встановлено, п. 4.8. кредитного договору № 1402-7186 від 31.05.2024 р. - Базовий період складає є 30 (тридцять цілих, нуль сотих) календарних днів. Пунктом 1.1. Договору передбачено, що Базовий період сплати відсотків (далі Базовий період) – проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом. Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Відповідно до п. 4.13. Договору Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 30.05.2025 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається.
Пунктом 4.7. Договору передбачено, що Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту).
Пунктом 4.11. Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % (п`ятнадцять цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Згідно п. 4.10 та 10.1 Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1.45% (одна ціла, сорок п`ять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Промо ставкою та/або Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою). Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить (вид акційної процентної ставки) становить 0.58% (нуль цілих, п`ятдесят вісім сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом протягом перших 30 (тридцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця. Знижена процентна ставка становить 1.45 % (одна ціла, сорок п`ять сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.
Відповідно до п. 2.3. Договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Кредитодавець рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: Дата видачі кредиту – 31.05.2024. Останній календарний день першого Базового періоду – 29.06.2024. Документ сформований в системі «Електронний суд» 01.05.2026. Сума Кредиту – 9 800.00 грн. Нараховані проценти за користування Кредитом –3 175,20 грн. Разом до сплати – 12 975,00 грн.
В подальшому, 12.06.2024 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору відповідно до умов яких Відповідачу було надано додаткові грошові кошти у Кредит за Договором у сумі 9 800,00 грн.
Пунктом 2.5. Додаткової угоди, вказано, що з урахуванням продовження строку кредитування/строку дії Договору згідно викладених вище умов Додаткової угоди, строк кредитування, тобто строк на який надається Кредит Позичальнику становить: 377 днів.
З огляду на викладене, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору та укладеного в подальшому додаткової угоди, згідно яких позичальника було повідомлено, зокрема, що у разі надання позичальнику кредиту, останній за договором споживчого кредитування зобов`язаний буде сплачувати відсотки, розмір та порядок нарахування яких визначено в договорі та додаткової угоди, з яким відповідач ознайомився та без будь-яких заперечень підписав в електронному вигляді, тому станом на 12.06.2024 року, тіло кредиту становило 19 600 грн, а строк кредитування збільшився до календарних 377 днів.
Відповідач, у відповідності до п.6.9. Договору, не скористався можливістю відмовитися від умов договору протягом 14 календарних днів з дня його укладення.
Крім того, відповідачу було повідомлено, про орієнтовану загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (п.4.15 кредитного договору та п.4 додаткової угоди).
Отже, позичальник був повідомлений про загальні витрати, які будуть понесені ним у разі отримання кредиту у відповідній фінансовій установі, зокрема, повідомлено про реальну переплату за кредитом, тобто розмір відсотків, які повинні бути повернуті разом із грошовими коштами, наданими фінансовою установою в кредит.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №1402-7186 від 31.05.2024, позичальником протягом строку кредитування було здійснено погашення 28.06.2024 у розмірі 4 198,32 грн, з яких 2 728,32 грн, було враховано на погашення відсотків за користуванням кредитними коштами та 1 470,00 грн, було враховано на погашення комісії, також 29.07.2024 було внесено платіж у розмірі 8 526 грн, з які були враховані на погашення відсотків за користуванням кредитними коштами. 
Надаючи оцінку нарахуванню комісії за надання кредиту за договором №1402-7186 від 31.05.2024, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20 вересня 2024 року у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24).
Пунктом 4.11 кредитного договору передбачено нарахування комісії за видачу кредиту, яка становить 15% від суми виданого кредиту.
Отже, сторони, з урахуванням положень пункту 4.11 кредитного договору, погодили розмір комісії за видачу кредиту у розмірі 15% від суми виданого кредиту, а саме 1 470 грн (9 800 х 15%).
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про те, що розмір процентів за користування кредитом не відповідає засадам законності, справедливості, добросовісності, розумності, тому що перевищує тіло кредиту, колегія суддів відхиляє, оскільки нарахування відсотків здійснено у відповідності до умов кредитного договору, які були погоджені його сторонами, не суперечить ст. ст. 1054, 1056-1 ЦК України та вимогам Закону України "Про споживче кредитування", а тому не вказане не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про їх стягнення.
Отже, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, яким було встановлено, що звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «Укр кредит фінанс» на підтвердження укладення з відповідачем кредитного договору надало суду належні та достатні докази на підтвердження факту укладення договору, отримання відповідачем кредиту, наявність заборгованості та правильність розрахунку її розміру в межах визначеної сторонами процентної ставки та строку кредитування 377 днів, а також з урахуванням застосованого позивачем права на зменшення нарахованої суми заборгованості.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд першої інстанції враховуючи вимоги статті 141 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про їх розподіл відповідно до пропорційності задоволених вимог. 
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору та розміру заборгованості, проте не спростовують їх.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мунтян Ігор Іванович, залишити без задоволення. 
Рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 26 березня 2026 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач       І. М. Литвинюк        
Судді:         І. Н. Лисак 

І. Б. Перепелюк