Харківський районний суд Харківської області
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2026 року
селище Покотилівка Харківської області 
Справа №635/3463/26
Провадження №3/635/1347/2026
Суддя Харківського районного суду Харківської області Карасава І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представника особи яка притягається до адміністративної відповідальності – адвоката Волько К.В. справу про адміністративне правопорушення передбачену частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
УСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВБА №204206 від 01 квітня 2026 року та інші матеріали відносно  ОСОБА_1 щодо вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2026 року вищевказану справу передано в провадження судді Карасави І.О.
Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Волько К.В. в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 173-4 КУпАП, не визнає, зазначає між дітьми виник звичайний конфлікт, відсутні докази щодо систематичного цькування, наявності фізичної шкоди, свідки та очевидці події відсутні, матеріали справи ґрунтуються на припущеннях, тому склад булінгу - відсутній. 
Просила закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.
Встановлені фактичні обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Суд дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у відповідності до положень статті 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Згідно з частини 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії ВБА від 01.04.2026 вбачається, що 13.03.2026 о 14:00 годині ОСОБА_1 будучи матір`ю малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є учасником освітнього процесу, на спортивному майданчику Покотилівського ліцею №2, допустила систематичне здійснювання булінгу сином ОСОБА_2 , що полягло у фізичному насильстві, а саме нанесенні удару в область живота щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого могло бути завдано шкоду фізичному здоров`ю малолітньої ОСОБА_3 , за що відповідальність передбачено ч.3 ст.173-4 КУпАП.
Сторона захисту у судовому засіданні зазначила, що не заперечує, що між дітьми міг виникнути одноразовий конфлікт. Разом з тим, такий конфлікт, навіть якщо він супроводжувався словесною суперечкою чи штовханням, «тяганням» з боку однієї дитини та ударом з боку іншої, не є автоматично булінгом у розумінні статті 173-4 КУпАП.
Частиною 4 статті 173-4 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого, вчинене малолітньою або неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.
Відповідно до пункту 4 Порядку реагування на випадки булінгу(цькування), затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 28.12.2019 №1646, встановлено, що до булінгу (цькування) в закладах освіти належать випадки, які відбуваються безпосередньо в приміщенні закладу освіти та на прилеглих територіях (включно з навчальними приміщеннями, приміщеннями для занять спортом, проведення заходів, коридорами, роздягальнями, вбиральнями, душовими кімнатами, їдальнею тощо) та (або) за межами закладу освіти під час заходів, передбачених освітньою програмою, планом роботи закладу освіти, та інших освітніх заходів, що організовуються за згодою керівника закладу освіти, в тому числі дорогою до (із) закладу освіти.
Ознаками булінгу (цькування) є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:
-умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;
-словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;
-будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;
-будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;
-інші правопорушення насильницького характеру.
З аналізу наведених норм, які регулюють вказане питання слідує, що обов`язковим елементам складу адміністративного правопорушення за статею 173-4 КУпАП - булінг (цькування) учасника освітнього процесу є, зокрема: систиматичність вчинення діянь; наявність учасників освітнього процесу; вчинення діяння у формі психологічного, фізичного, економічного чи іншого насильства; спрямованість такого діяння щодо малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою щодо інших учасників освітнього процесу; наявність або реальна можливість заподіяння шкоди психічному чи фізичному здоров`ю потерпілого.
Таким чином для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність у діях малолітнього ОСОБА_4 ознак булінгу, а в діях його матері ОСОБА_5 – складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП. 
До матеріалів справи суду додані заява ОСОБА_6 (батько ОСОБА_3 ), пояснення осіб – ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (педагог-організатор), копії документів, виписку з лікарні, додаткові пояснення та характеристики з навчального закладу.
Із матеріалів справи вбачається, що між неповнолітніми мав місце одноразовий конфлікт. Доказів систематичного вчинення щодо потерпілої фізичного насильства матеріали справи не містять. Відомості про попередні аналогічні випадки, тривале цькування, приниження, переслідування чи інші прояви булінгу відсутні.
Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження саме булінгу як систематичного діяння; очевидців події не встановлено.
Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_2 відсутня обов`язкова ознака даного складу адміністративного правопорушення як систематичність, а саме не доведена наявність попередніх епізодів цькування відносно потерпілої, не підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між діями дитини та медичним діагнозом потерпілої та не долучено висновку комісії закладу освіти про встановлення факту булінгу.
За таких обставин суд дійшов висновку, що між неповнолітніми ОСОБА_8 та ОСОБА_9 13.03.2026 на спортивному майданчику Покотилівського ліцею №2 мав місце одноразовий конфлікт, який сам по собі не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 173-4 КУпАП.
Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». 
Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». 
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за частиною 4 статті 173-4 КУпАП, оскільки матеріалами справи не підтверджено систематичності дій ОСОБА_2 , спрямованих на цькування потерпілої особи, а наявні між сторонами обставини свідчать про конфліктну ситуацію, яка сама по собі не утворює складу булінгу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283 , КУпАП, суд
УХВАЛИВ:
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 173-4 КУпАП стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Суддя І.О. КАРАСАВА