№ 186/2498/25 
№ 2/207/1112/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 186/2498/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,

В С Т А Н О В И В

У грудні 2025 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернулося до суду з позовною заявою , у якій просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 24712 гривень 19 копійок , оскільки 9 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75813852 , підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором , згідно якого відповідачка отримала у позику грошові кошти у розмірі 7337 гривень 00 копійок , строком на 30 днів , шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку позичальника . 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» укладено Договір факторингу № 1911 , згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників , у тому числі за договором кредиту № 75813852 від 9 липня 2021 року . 3 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 030423-ФК , згідно якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників , у тому числі за договором кредиту № 75813852 від 9 липня 2021 року . Згідно Реєстру прав вимоги від 3 квітня 2023 року до Договору факторингу № 030423-ФК від 3 квітня 2023 року , ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 24857 гривень 76 копійок . Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала . 
Представник позивача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» у судове засідання не явився , письмово просив розглядати справу без його участі , заявлений позов підтримав повністю . У відповіді на відзив зазначив , що посилання відповідачки щодо не укладання договору позики № 75813852 є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи , оскільки вказаний договір позики відповідачкою підписано (акцептовано) оферту одноразовим ідентифікатором (Q1D32k9LxG) , чим засвідчено вивчення умов оферти , повну та безумовну згоду з цими умовами , свідоме прийняття пропозиції укласти Договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора у якості особистого підпису Договору , а тому на думку позивача між сторонами узгоджено розмір кредиту , грошову одиницю , у якій надано кредит , строку та умов кредитування , що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення укладання такого договору шляхом вивчення дій зазначених вище . Доказів того , що персональні дані відповідачки (копія паспорта громадянина України , картка фізичної особи-платника податків , реквізити банківської картки на яку первісними кредиторами здійснювалося перерахування позичених грошових коштів , номер телефону) були використані товариствами для укладення договорів від її імені , відповідачкою до суду не надані . При цьому , як вбачається з матеріалів справи , до правоохоронних органів з відповідною заявою щодо вчинення відносно неї шахрайських дій відповідачка не звернулася , як і не оскаржила правомірність укладеного договору . Твердження відповідачки , стосовно ненадання позивачем доказів перерахування коштів на картковий рахунок відповідачки - не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи , оскільки в матеріалах справи містяться наступні документи , які підтверджують перерахування коштів на картковий відповідачки : електронна платіжна інструкція № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b від 9 липня 2021 року , видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» (документ виданий платіжною системою) ; довідка № КД-000068516/ТНПП від 28 жовтня 2025 року , видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» , що підтверджує перерахування коштів за платіжною інструкцією/квитанцією № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b від 9 липня 2021 року (документ виданий платіжною системою) ; лист № 28/10/25-12668 від 28 жовтня 2025 року , виданий Позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту відповідачки/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b (документ виданий Позикодавцем) . Таким чином , в матеріалах справи містяться докази перерахування коштів відповідачці , а посилання відповідачки стосовно відсутності доказів зарахування коштів на картковий рахунок відповідачки є безпідставні , оскільки саме боржник/відповідач має доступ до свого рахунку , зазначеного у договорі , і мав/має можливість представити суду виписку з свого рахунку в підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладених договорів . Згідно пункту 2 Договору позики зазначено , що сума позики – 7337 гривень 00 копійок , надається строком на 30 днів під процентну ставку (базова) в день 1,99% (фіксована) . Додатково в зазначеному пункті наведений орієнтовний/попередній графік погашення заборгованості , згідно якого протягом 30 днів застосовується знижена процентна ставка/день 0,70% . За понадстрокове користування позикою (її частиною) за день встановлена процентна ставка 2,70% . Крім того , розмір витрат на правничу допомогу є розумним з урахуванням складності справи , обсягу підготовлених процесуальних документів , витраченого часу та значення справи для позивача . Відповідачкою не надано жодних належних і допустимих доказів , які б спростовували понесення вказаних витрат або свідчили про їх надмірність , у зв`язку з чим підстави для зменшення розміру заявлених витрат відсутні . За таких обставин витрати позивача на правничу допомогу підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі . Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі . 
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не явилася . У відзиві на позовну заяву заявлений позов не визнала , оскільки заперечує факт укладення Договору позики № 75813852 від 9 липня 2021 року між TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та нею . У червні 2021 року виявила , що невстановлені особи використовуючи її мобільний номер телефону та банківську картку вчинюють шахрайські операції . По даному факту вона звернулася до банку для блокування банківської картки та до органів поліції для вжиття заходів реагування та притягнення винних осіб до відповідальності . Вона не здійснювала жодних дій по створенню особистого кабінету та не вчиняла жодних дій , спрямованих на укладення Договору позики № 75813852 від 9 липня 2021 року між нею та TOB «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» . Матеріали справи не містять жодних доказів , що вона пройшла електронну ідентифікацію та уклала кредитний договір . До матеріалів справи не додано Договору позики № 75813852 від 9 липня 2021 року , а додано скановану роздруківку , що не містить підписів сторін . Наявна у матеріалах справи сканована роздруківка Договору позики № 75813852 від 9 липня 2021 року не підписана , а лише містить вказівку на необхідність її підписання електронним підписом - одноразовим ідентифікатором . Проте , вказана сканована роздруківка не дає можливості встановити , що Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року дійсно підписаний нею , що це саме той договір , що підписаний сторонами , такого ж змісту та у тій самій редакції . Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів надання позивачем грошових коштів саме їй . Вважає , що позивачем безпідставно була нарахована заборгованість за відсотками у розмірі 17375 гривень 19 копійок, оскільки у договорі позики встановлено строк позики 30 днів , однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою . Умовами , які передбачені у Правилах , строк пролонгації обмежено 90 календарними днями . Позивач вводить суд в оману щодо авто пролонгації строку користування позикою . Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року чітко визначає строк позики 30 днів . Правила не є частиною Договору позики . Зі змісту поданих позивачем документів вбачається : Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7337 гривень 00 копійок , строк позики - 30 днів , зі сплатою процентів у розмірі 1,99% . Розмір процентів становить 146 гривень 00 копійок у день (146,00 гривень (процентів в день) х 30 днів = 4380 гривень 00 копійок (процентів за користування кредитом) . Отже , максимальний розмір процентів складає 4380 гривень 00 копійок . Нарахування відсотків з розрахунку 1,99% в день поза межами строку кредитування не відповідає вимогам законодавства . Вважає , що нарахування процентів у розмірі 17375 гривень 19 копійок на суму кредиту 7337 гривень 00 копійок є непропорційним та несправедливим . Вважає , що у випадку , якщо суд дійде до висновку про обґрунтованість позовних вимог , то існують підстави для зменшення суми процентів до 3668 гривень 50 копійок . Також , розмір витрат понесених позивачем під час розгляду цієї справи на професійну правничу допомогу у сумі 4500 гривень 00 копійок є неспівмірним з ціною позову та складністю справи . Просить відмовити у задоволенні позовних вимог .
Суд , вивчивши матеріали справи , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав .
У судовому засіданні встановлено , що 9 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 75813852 ( а.с. 82 ) , підписаний електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором Q1D32k9LxG ( а.с. 9 ) , згідно якого відповідачка отримала у позику грошові кошти у розмірі 7337 гривень 00 копійок , строком на 30 днів , шляхом перерахування грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 ( а.с. 84 ) . 19 листопада 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» укладено Договір факторингу № 1911 , згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників , у тому числі за договором кредиту № 75813852 від 9 липня 2021 року . 3 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу № 030423-ФК , згідно якого ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до фізичних осіб боржників , у тому числі за договором кредиту № 75813852 від 9 липня 2021 року . Згідно Реєстру прав вимоги від 3 квітня 2023 року до Договору факторингу № 030423-ФК від 3 квітня 2023 року , ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідачки у розмірі 24857 гривень 76 копійок. Відповідачка отримала кошти , але своїх зобов`язань за кредитним договором у повному обсязі не виконала . 
Згідно ст. 1054 ЦК України 2003 року за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , встановлених договором , а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Кредитний договір , який було укладено з відповідачкою , було підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором .
Підписанням кредитного договору відповідачка підтвердила , що вона ознайомлена з усіма умовами надання кредитних коштів .
Договір , укладений в електронній формі , є таким , що укладений у письмовому вигляді (ст. 205 , 207 ЦК України 2003 року) . Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 , від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 , від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19 .
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено , що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами , моментом його підписання є використання : електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину ; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом ; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання , іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін , у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів .
Отже , електронний підпис призначений для ідентифікації особи , яка підписує електронний документ .
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» , так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором , визначеним цим Законом .
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа .
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності , що додаються до інших електронних даних особою , яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір , та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію») .
Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя , суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб , права та інтереси юридичних осіб , державні та суспільні інтереси у спосіб , визначений законом або договором .
Згідно ст. 205 ЦК України 2003 року правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі . Сторони мають право обирати форму правочину , якщо інше не встановлено законом . Правочин , для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма , вважається вчиненим , якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків .
Згідно ст. 207 ЦК України 2003 року правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних) , у листах , телеграмах , якими обмінялися сторони . Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного , електронного або іншого технічного засобу зв`язку . Правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною (сторонами) . Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного , електронного або іншого копіювання , електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках , встановлених законом , іншими актами цивільного законодавства , або за письмовою згодою сторін , у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів .
Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за своєю природою є договором приєднання і відповідає вимогам ч. 1 ст. 634 , ч. 2 ст. 642 ЦК України 2003 року .
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 75813852 від 9 липня 2021 року за період з 9 липня 2021 року по 19 листопада 2025 року складає 24712 гривень 19 копійок , з яких : заборгованість за тілом позики у розмірі 7337 гривень 00 копійок , заборгованість за процентами у розмірі 17375 гривень 19 копійок .
Відповідно до позиції Верховного Суду , котра міститься у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року по справі № 367/4970/13-ц , провадження № 61-19992св заперечуючи розмір кредитної заборгованості , розрахований банком , боржник та його представник не надали до суду докази , які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі , визначеним кредитним договором так і розмір боргу , що є процесуальним обов`язком боржника .
Згідно з правовою позицією Верховного Суду , викладеній у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 464/4985/15-ц , провадження № 61-43538св18 , твердження заявника про те , що позивач не надав належних доказів на підтвердження розміру заборгованості за кредитним договором є неспроможними , оскільки в матеріалах справи , серед інших письмових доказів , наявний розширений розрахунок заборгованості . Доказів , які б спростовували правильність наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором , боржником не надано . У позиції Верховного Суду , викладеній у постанові Верховного Суду від 2 липня 2020 року по справі № 753/16745/15-ц , провадження № 61-40036св18 , Верховним Судом було підтримано позицію суду апеляційної інстанції , про те що розрахунок заборгованості узгоджується зі змістом договору та є належним доказом .
Відповідачка ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в сумі , строки та на умовах , що передбачені кредитним договором , однак зобов`язання у повному обсязі не виконала , у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором .
Згідно ст. 611 ЦК України 2003 року у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки , встановлені договором або законом , зокрема : припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання , якщо це встановлено договором або законом , або розірвання договору ; зміна умов зобов`язання ; сплата неустойки тощо .
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України 2003 року боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання .
Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України 2003 року зміст договору становлять умови (пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови , які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства .
Згідно ст. 629 ЦК України 2003 року договір є обов`язковим для виконання сторонами .
Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України 2003 року договір є укладеним , якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору . Істотними умовами договору є умови про предмет договору , умови , що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду , а також усі ті умови , щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди .
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України 2003 року зобов`язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .
Згідно ст. 526 ЦК України 2003 року зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться .
Згідно ст. 599 ЦК України 2003 року зобов`язання припиняється виконанням , проведеним належним чином .
Згідно ст. 11 ЦК України 2003 року цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб , що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб , що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки . Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків , зокрема , є : договори та інші правочини .
Згідно ч. 1 , 3 ст. 512 ЦК України 2003 року кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок , зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) . Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений , якщо це встановлено договором або законом .
Статтею 514 ЦК України 2003 року передбачено , що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах , що існували на момент переходу цих прав , якщо інше не встановлено договором або законом .
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи , які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування , не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .
Відповідачка ОСОБА_1 підписала Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року . Отже , відповідачка була обізнаною з умовами договору до його підписання і не може посилатися на свою необізнаність та спонукання з боку первісного кредитора до підписання Договору на невигідних для себе умовах , тому суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованих відсотків у розмірі 17315 гривень 19 копійок , оскільки позивачем були нараховані відсотки згідно умов кредитного договору . 
Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані , на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин , які мають значення для вирішення справи .
У своєму відзиві відповідачка ОСОБА_1 посилається на те , що вона не отримувала кредитні кошти і не укладала Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року , внаслідок чого не має жодних зобов`язань перед позивачем . Проте позиція відповідачки суперечить інформації , яка є наявною в матеріалах позову , оскільки в матеріалах справи містяться документи , які підтверджують перерахування грошових коштів на картковий відповідачки , а саме : електронна платіжна інструкція № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b від 9 липня 2021 року , видана ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» ; довідка № КД-000068516/ТНПП від 28 жовтня 2025 року , видана платіжною системою ТОВ «ФІНЕКСПРЕС» , що підтверджує перерахування коштів у розмірі 7337 гривень 00 копійок за платіжною інструкцією/квитанцією № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b від 9 липня 2021 року на рахунок отримувача ОСОБА_1 № НОМЕР_1 ; лист № 28/10/25-12668 від 28 жовтня 2025 року , виданий Позикодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , що підтверджує видачу/перерахування на банківську карту відповідачки/Клієнта онлайн-позики на підставі платіжної інструкції № а36а7374-6323-4е13-8503-9bc03630cd0b . 
За таких обставин суд вважає кредитний договір між позивачем та відповідачем укладеним .
Посилання відповідачки ОСОБА_1 на те , що вона не укладала Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року та не підписувала його , не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог , оскільки це не знайшло свого підтвердження матеріалами справи .
За встановлених обставин , суд вважає , що відповідачкою ОСОБА_1 не доведено порушення її прав з боку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , судом не встановлено правових підстав для відмови у задоволенні позову з підстав , заявлених відповідачкою ОСОБА_1 .
Таким чином , відповідачкою ОСОБА_1 не надано належних та достатніх доказів , які б свідчили про недобросовісність банківської установи при укладенні кредитного договору , невідповідності змісту правочину цивільному законодавству , також не надано суду доказів вчинення щодо неї обману та тиску. Доводи відповідачки про те , що доказів підписання нею договору позики за допомогою електронного підпису не існує , суд вважає безпідставними . 
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків, встановлених цим Кодексом .
Згідно інформації з АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-260526/28916-БТ від 1 червня 2026 року вбачається , що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) . З виписки за договором за період з 9 липня 2021 року по 12 липня 2021 року вбачається , що 9 липня 2021 року на карту № НОМЕР_2 було зарахування переказу на суму 7337 гривень 00 копійок .
Доводи відповідачки про те , що вона не отримувала кредит , спростовуються наданою інформацією та випискою з АТ КБ «Приватбанк» , з яких вбачається , що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) . З виписки за договором за період з 9 липня 2021 року по 12 липня 2021 року вбачається , що 9 липня 2021 року на карту № НОМЕР_2 було зарахування переказу на суму 7337 гривень 00 копійок . 
Доводи відповідачки про нарахування відсотків поза межами строку кредитування спростовуються наступним .
Згідно пункту 2 Договору позики № 75813852 від 9 липня 2021 року встановлено параметри та умови позики , порядок і графік повернення позики та сплати процентів , а саме : сума позики – 7337 гривень 00 копійок , строк позики – 30 днів , процентна ставка (базова)/день – 1,99% . Дата позики – 9 липня 201 року ; дата повернення позики (останній день) – 8 серпня 2021 року ; знижена процентна ставка/день – 0,70% ; процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день , % – 2,70 % ; орієнтовна реальна річна процентна ставка , % - 906,08% ; орієнтовна загальна вартість позики , у гривнях – 8870 гривень 07 копійок ( а.с. 82 ) . 
Згідно пункту 5.2. Договору , Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики) , що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила») , їх зміст , суть , об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору , а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації , йому зрозумілі .
Згідно пункту 13. Договору , Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст. 6 , 627 ЦК України .
Відповідачка вважає , що розмір процентів у день становить 146 гривень 00 копійок/день х 30 днів = 4380 гривень 00 копійок . 
Згідно пункту 6.5. Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» , у раз неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів , Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі , передбаченому Договором позики, за кожний день понадстрокового користування Позикою (або її частиною) , починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та Процентів , але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів . Позичальник розуміє та погоджується з тим , що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом , пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства , а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування .
Згідно пунктів 6.8. – 6.9. Правил , сторони домовились , що у разі якщо після спливу Строку Позики Позичальником не було подовжено строк користування Позикою/строк такого подовження закінчився та/або автоматичне подовження Строку Позики припинилось (відповідно до умов розділу 7 Правил) але , при цьому , Позичальник продовжує користуватися Позикою (її частиною) , Товариство має право нараховувати проценти за понадстрокове користування Позикою (її частиною) у порядку , визначеному цими Правилами та Договором позики . Позичальник надає свою згоду , що у період з першого дня понадстрокового користування Позикою (її частиною) і до дати повного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Договором позики , на суму Позики (її частину) нараховуються Проценти у розмірі , встановленому Договором позики . Сума нарахованих процентів за понадстрокове користування Позикою не може перевищувати розміру суми , визначеної Законом України «Про споживче кредитування» .
Згідно пунктів 6.22. – 6.23. Правил , Позичальник надає згоду , що при вирішенні спорів щодо розміру будь-якої заборгованості Позичальника перед Товариством , Сторони керуються інформацією згідно з даними обліку Товариства . У випадку виникнення розбіжностей щодо розміру заборгованості між даними Позичальника та Товариства , Позичальник зобов`язаний надати Товариству документи , що підтверджують дані Позичальника (квитанції , чеки тощо) . Процентні ставки , зазначені у Договорі позики , є фіксованими і не можуть бути збільшені Товариством без письмової (такої , що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника .
Згідно пункту 9.7. Правил , якщо під час дії особливих умов виконання Договору позики , встановлених для Позичальника в рамках програми лояльності , Позичальник порушить взяті на себе зобов`язання за Договором позики , такі особливі умови виконання Договору позики втрачають силу , а нараховані згідно умов Договору позики проценти підлягають перерахуванню за базовою процентною ставкою , розмір якої зазначається в Договорі позики , та оплаті Позичальником в повному обсязі на загальних умовах за весь період дії Договору позики і незалежно від запропонованих особливих умов Програми лояльності . 
Згідно пунктів 7.12. - 7.16 Правил , з метою недопущення наслідків понадстрокового користування Позикою Сторони домовились , що у разі якщо у Позичальника на дату закінчення Строку Позики наявна заборгованість за Договором позики і Позичальником не оформлено Пролонгацію , Строк Позики автоматично подовжується на один календарний день (Автопролонгація) . Строк Автопролонгації обчислюється з дня , що слідує за днем закінчення Строку Позики . При Автопролонгації змінюється кінцева дата Строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на один календарний день . Проценти під час Автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою , вказаною в Договорі позики . Позичальник не заперечує та погоджується , що Автопролонгація може здійснюватися необмежену кількість разів та не потребує додаткового документального оформлення з боку Сторін . Позичальник погоджується , що застосування повторної Автопролонгації здійснюється за умови наявності непогашеної Позики (її частини) та не потребує додаткової згоди Позичальника . Подовження Строку Позики на умовах Автопролонгації припиняється у разі якщо на протязі 90 днів Автопролонгацій поспіль Позичальником не погашено Позику . 
Відповідачка ОСОБА_1 підписала Договір позики № 75813852 від 9 липня 2021 року . Отже , відповідачка була обізнаною з умовами договору до його підписання і не може посилатися на свою необізнаність та спонукання з боку первісного кредитора до підписання Договору на невигідних для себе умовах , тому суд не вбачає підстав для застосування розрахунку заборгованості , наданого відповідачкою , оскільки позивачем була нарахована заборгованість за відсотками згідно умов кредитного договору . Таким чином , позикодавцем правомірно пролонговано договір на 90 днів з нарахуванням відповідних відсотків .
В обґрунтування суми заборгованості за кредитним договором позивачем надано розрахунок заборгованості , з якого вбачається , що у період дії кредитного договору , ОСОБА_1 свої зобов`язання порушила , внаслідок чого у неї утворилася заборгованість .
Укладений між сторонами кредитний договір , підписаний сторонами , містить строк повернення . Враховуючи , що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку позивачу не повернуті , а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України 2003 року , згідно якої , якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час , що свідчить про порушення його прав , тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів .
Таким чином , стягненню підлягає заборгованість у розмірі 24712 гривень 19 копійок , з яких : заборгованість за тілом позики у розмірі 7337 гривень 00 копійок , заборгованість за процентами у розмірі 17375 гривень 19 копійок , оскільки відповідачка отримала грошові кошти та користувалася ними .
Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати , пов`язані з правничою допомогою адвоката , несуть сторони , крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами . Для цілей розподілу судових витрат :
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката , в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу , пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду , збір доказів тощо , а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості , що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою ;
2) розмір суми , що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката , необхідних для надання правничої допомоги , встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів , які підтверджують здійснення відповідних витрат .
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) , виконаних адвокатом , та здійснених ним витрат , необхідних для надання правничої допомоги .
Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; ціною позову та (або) значенням справи для сторони , в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи .
Відшкодування витрат на оплату послуг адвоката здійснюється за наявності документального підтвердження витрат , а саме платіжного доручення про сплату коштів . У разі неподання відповідних документів у суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум .
Розмір відшкодування не повинен бути неспіврозмірним , тобто явно завищеним . Суд з урахуванням матеріалів конкретної справи , зокрема ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність .
Розумна необхідність це врахування часу , який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець , тривалість розгляду і складність справи ; вартість відповідних послуг адвокатів , яка склалася в країні або в регіоні, наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг ; ціна позову ; докази , що підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката .
Докази , які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката , повинна подавати сторона , що вимагає відшкодування таких витрат .
На підтвердження факту надання правової допомоги представником позивача надано копію : договору № 25-08/25-ФП про надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року ; акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги від 25 серпня 2025 року ; витягу з акту № 4-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 13 жовтня 2025 року , з якого вбачається , що вартість витрат на правничу допомогу складає 4500 гривень 00 копійок , які позивач просить стягнути з відповідачки . Однак , суд вважає , що ці витрати є неспівмірними .
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу , враховуючи об`єм та характер наданих послуг , їх складність , суд приходить до висновку , що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 гривень не відповідають критеріям реальності (їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи , сталою правовою позицією і безумовно є завищеними .
Таким чином , стягненню підлягає сума витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 гривень 00 копійок , що є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) ; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт ; ціною позову та значенням справи для сторони .
При розподілі судових витрат суд враховує , що позов задоволено повністю , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача , які складаються з : судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок , витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 гривень 00 копійок , оскільки такі витрати позивачем понесені і ці витрати відповідають критерію розумності .
Керуючись ст. 525 , 526 , 530 , 1054 ЦК України 2003 року , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В

Заявлений позов задовольнити повністю .
Стягнути з ОСОБА_1 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» , місцезнаходження : м. Ірпінь , вулиця Садова , 31/33 , ідентифікаційний код юридичної особи : 43311346 , заборгованість за Договором позики № 75813852 від 9 липня 2021 року у розмірі 24712 гривень 19 копійок , з яких : заборгованість за тілом позики у розмірі 7337 гривень 00 копійок , заборгованість за процентами у розмірі 17375 гривень 19 копійок , судові витрати 4922 гривні 40 копійок .
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення . 

Суддя С.А. Скиба