Справа № 946/9190/25 
Провадження № 2/946/1902/26  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого - судді Бортейчука Ю.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
18.12.2025 року остаточно уточнивши свої позовні вимоги, вимоги обґрунтував тим, що 07.02.2025 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було досягнуто домовленості про укладення в майбутньому договору купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Лощинівка, кадастровий номер: 5122083400:01:002:0591. Для оформлення купівлі-продажу відповідач видав позивачу довіреність від 07.02.2025 року посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Перелигіною В.В. на право розпорядження та продажу вищевказаної земельної ділянки. На підтвердження серйозності намірів та як забезпечення виконання майбутнього договору, Позивач передав Відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США, що на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ ( за 1 долар - 42,06 грн.) 126 180 (сто двадцять шість тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок. Факт передачі коштів підтверджується власноруч складеної розпискою від 07.02.2025 року копія якої додається до позовної заяви. Ці кошти були передані як оплата за земельну ділянку (пай) площею 5,1108 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Лощинівка, кадастровий номер: 5122083400:01:002:0591. Однак, відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згодом скасував видану довіреність на ім`я позивача, що підтверджується листом від 29 квітня 2025 року вих. №215/01-16 від державного нотаріуса Пулинської державної нотаріальної контори Житомирської області Іващенко Н. О., що унеможливило оформлення права власності на земельну ділянку. При цьому, отримані кошти відповідач позивачу не повернув. Вважає, що відповідач порушує свої зобов`язання, у зв`язку з чим просить стягнути з останнього кошти за розпискою.
Ухвалою суду від 14.11.2025 року було відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд цивільної справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 14.11.2025 року було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Надав суду оригінал розписки на підтвердження укладеної угоди. 
Представник відповідача – адвокат Петров А.М. позов не визнав, підтримав позицію відповідача визначену у його заявах наданих суду 20.01.2026 року та 18.05.2026 року, а саме просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі та скасувати арешт накладений ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14 листопада 2025 року на земельну ділянку (пай), що належить ОСОБА_2 площею 5,1108 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Лощинівка, кадастровий номер: 5122083400:01:002:0591.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, встановивши наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 07.02.2025 відповідачем складена розписка відповідно до змісту якої, ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , продав по довіреності від 07.02.2025 року ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , земельну ділянку (пай) у розмірі 5,1108 га, кадастровий номер 5122083400:01:002:0591, розташованої за адресою: Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, с. Лощинівка за 3 000,00 доларів США. 
Копія та оригінал розписки міститься в матеріалах справи.
Відповідач та його представник не заперечують факт складання та підписання вказаної розписки.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.
Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).
Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом ч.1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.
Необхідно виходити з того, що правова підстава отримання (набуття) майна відсутня у тому разі, коли відбувся перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується безпосередньо на вимозі закону, або суперечить меті існування правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Загальне правило ч. 1 ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах: отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності отримання такого виконання.
Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Суд вважає факт отримання грошових коштів відповідачем в розмірі 3000 доларів США доведеним та таким, що підтверджується дослідженою в судовому засіданні розпискою відповідно до змісту якої, ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , продав по довіреності від 07.02.2025 року ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , земельну ділянку (пай) у розмірі 5,1108 га, кадастровий номер 5122083400:01:002:0591, розташованої за адресою: Саф`янівська сільська рада Ізмаїльського району Одеської області, с. Лощинівка за 3 000,00 доларів США.
У зв`язку з тим, що відповідачем скасовано довіреність від 07.02.2025 року, посвідчену приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Перелигіною В.В., зареєстровану в реєстрі за №104 про розпорядження та продаж земельної ділянки (пай), що належить ОСОБА_2 площею 5,1108 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Лощинівка, кадастровий номер: 5122083400:01:002:0591, договір купівлі-продажу земельної ділянки так і залишився неукладеним, тому грошові кошти в розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США, отримані відповідачем від ОСОБА_1 , є безпідставно набутими грошовими коштами, адже вказані грошові кошти були передані у виконання неукладеного договору, тобто без жодної правової підстави та підлягають стягненню на користь позивача.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позивач та відповідач на підставі п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, так як є особами з інвалідністю другої групи.
А тому, беручи до уваги те, що позивач звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви як інвалід ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 20.03.2024 року та те, що відповідач є інвалідом ІІ групи, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 від 02.11.2022 року, то судовий збір слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення безпідставно набутих коштів -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , безпідставно набуті кошти у розмірі 3 000,00 (три тисячі) доларів США, що на день складання позовної заяви складає за офіційним курсом НБУ (за 1 долар – 42,06 грн) 126 (сто двадцять шість тисяч сто вісімдесят) гривень 00 копійок. 
Судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Заходи забезпечення позову згідно ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.11.2025 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.
Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: 	Ю.Ю.Бортейчук