Єд. унік. № 243/2716/26
Провадження № 3/243/1350/2026
ПОСТАНОВА
Іменем України

08 травня 2026 року 
Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , старшого офіцера батареї, лейтенанта, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
09.03.2026 року о 14 год. 42 хв. біля будинку №1А по вул. вул. Героїв Пілотів в м. Слов`янську, Краматорського району Донецької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним Mercedes Benz 200 D, н/з НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатору «Алкотест Драгер 6820». Результат – 1,68‰, тест №838. Водій з результатом згоден. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав право представляти свої інтереси адвокату Заборському О.В., надав письмові заперечення, в яких посилався на обставини, аналогічні позиції адвоката.
Адвокат Заборський О.В. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю в діях особи події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що огляд на стан сп`яніння було проведено з істотними порушеннями вимог ст. 266 КУпАП та спеціальної норми ст. 266-1 КУпАП. Так, стосовно ОСОБА_1 , як діючого військовослужбовця Збройних Сил України, процедура ініціювання огляду уповноваженими особами ВСП або командиром військової частини дотримана не була, що в силу ч. 5 ст. 266 та ч. 8 ст. 266-1 КУпАП робить такий огляд недійсним. Окрім того, поліцейським була порушена послідовності дій, шляхом одночасного повідомлення про ознаки як алкогольного, так і наркотичного сп`яніння, що ввело водія в оману та призвело до порушення двоетапної процедури огляду. Звернув увагу суду на неналежність наданих доказів, зокрема, протоколу та чеку алкотесту «Драгер», у яких прізвище особи зазначено як « ОСОБА_2 », що унеможливлює ідентифікацію правопорушника. Вказав на відсутність у протоколі відомостей про транспортний засіб та фактів належного відсторонення особи від керування, що в сукупності свідчить про недоведеність вини та недопустимість зібраних у справі доказів.
Також долучені письмові пояснення ОСОБА_1 , які аналогічні поясненням його захисника.
Суд, вислухавши пояснення, дослідивши надані матеріали, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АБА № 066902 від 09.03.2026 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «Алкотест Драгер 6820», в якому міститься особистий підпис ОСОБА_1 із написом згоден; чек-тестом «Алкотест Драгер 6820» №838 від 09.03.2026 року з результатом 1,68‰; постановою серії БАА № 553323 від 09.03.2026, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 121-3 та ч. 1 ст. 126 КУпАП; рапортом інспектора БПП; свідоцтвом про повірку газоаналізатора «Alcotest Drager 6820»; відеозаписом, яким в хронологічному порядку та детально зафіксовано обставини виявленого правопорушення.
Оцінюючи долучений та досліджений в судовому засіданні відеозапис на предмет доведеності фактичних обставин у справі, суд, враховуючи відображені на відео події та поведінку ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги сукупність всіх інших доказів по справі, керуючись внутрішнім переконанням, вважає доведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння.
Диспозиція інкримінованої статті окреслює обставини, які підлягають доведенню в межах справи про адміністративне правопорушення і в даній справі такі обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та письмовими доказами у справі.
Твердження захисника про не зазначення у фабулі протоколу відомостей про транспортний засіб не є слушними, з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АБА № 066902 від 09.03.2026 у відповідних графах «Транспортний засіб» та «Номерний знак» чітко вказані дані автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , а саме: Mercedes-Benz 200 D, н/з НОМЕР_3 , і вказані відомості повною мірою узгоджуються з іншими доказами, зокрема з відеозаписом події. 
Щодо тверджень захисту про невірне зазначення прізвища особи « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », суд вважає їх неспроможними. Так, протокол є рукописним документом, а тому, написання окремих літер залежить від індивідуальних особливостей почерку інспектора. Також, суд звертає увагу, що у графі «Додаток до протоколу» інспектором зроблено відмітку: «особу встановлено через додаток Дія», що свідчить про те, що встановлення особи водія здійснювалася не зі слів особи, а шляхом перевірки офіційного державного цифрового документа. Також, на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських чітко чути, як інспектор звертається до водія «Божко». 
Отже, зазначене заперечення має суто формальний характер, не відповідає дійсності і жодним чином не спростовує факт вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 .
Щодо відсутності на чеку приладу «Drager» номера протоколу, суд вважає їх безпідставними, оскільки належність цього чека до даного провадження підтверджується повною відповідністю дати, часу тестування, результату (1,68 ‰) та серійного номера приладу відомостям, що зафіксовані у протоколі та акті огляду. Крім того, процес отримання саме цього чека безпосередньо після продування приладу водієм зафіксований на відеозаписі нагрудної камери поліцейського, що повністю нівелює сумніви щодо його походження.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, тому є належним доказом у справі.
Щодо доводів захисту про порушення процедури огляду через введення водія в оману стосовно виду сп`яніння, суд зазначає наступне.
Як вбачається з відеозапису події, інспектором поліції було дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції №1452 від 09.11.2015 Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
На відео зафіксовано, як на запитання поліцейського про вживання заборонених речовин ОСОБА_1 особисто підтвердив факт вживання спиртного напою вина, що стало законною підставою для подальшого огляду.
Подальша згода ОСОБА_1 пройти огляд на місці за допомогою приладу «Drager» та його безпосередня участь у цьому процесі свідчать про те, що він чітко розумів суть процедури та її наслідки. За результатами огляду ОСОБА_1 у відповідній графі Акта власноруч зазначив: «З результатом згоден» та поставив особистий підпис. Аналогічна згода водія зафіксована і на відеозаписі. На думку суду, той факт, що водій спочатку погодився їхати до лікарні, а потім обрав варіант тестування на місці, не свідчить про порушення процедури, а навпаки — підтверджує забезпечення поліцейським права водія на вибір способу огляду.
Оскільки огляд на місці було проведено за добровільної згоди водія, а його результати - 1,68 ‰ зафіксовані належним чином та не були оскаржені ОСОБА_1 шляхом вимоги проїзду до медичного закладу після тесту, процедура огляду вважається законною.
Щодо неналежної процедури огляду ОСОБА_1 , як військовослужбовця при складанні протоколу, суд зазначає наступне. 
Правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, відноситься до правопорушень на транспорті.
Ст. 255 КУпАП визначено органи, які мають право складати протоколи. Зокрема, органи Національної поліції складають протоколи за ст. 130 КУпАП, а управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України по правопорушенням, вчиненим військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7. КУпАП.
Крім того, Наказом Міністерства оборони України від 23 жовтня 2021 року № 329, затверджено Інструкцію зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, якою визначено, що органи Військової служби правопорядку (ВСП) здійснюють оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, передбаченні статей 172-10-172-20 КУпАП.
Згідно з ч. 2 ст. 266-1 КУпАП, на яку посилається захисник, дійсно огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Однак, ОСОБА_1 09.03.2026 року о 14 год. 42 хв. під час керування автомобілем Mercedes Benz 200 D, н/з НОМЕР_3 в першу чергу виступав у спірних правовідносинах як водій, тому посилання останнього на ч. 2 ст. 266-1 КУпАП є безпідставними.
Заперечення адвоката щодо відсутності доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування, суд також не приймає до уваги, з огляду на наступне.
Так, диспозицією ч.1 ст. 266 КУпАП встановлено, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами. 
Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільненні транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.
Відсутність на відеозапису факту передання керування автомобілем іншій особі, що є лише процедурним аспектом, а не обов`язковою складовою ознакою диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП, на думку суду, ніяким чином не впливає на склад вказаного адміністративного правопорушення, не спростовує факт порушення ОСОБА_1 п 2.9а ПДР України та не є підставою для закриття провадження у справі.
Клопотання адвоката про застосування більш м`якого адміністративного стягнення, не пов`язаного з позбавленням права керування транспортним засобом, задоволенню не підлягає. Згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, позбавлення права керування транспортним засобом є обов`язковим видом адміністративного стягнення і не має альтернативи. Професійна діяльність особи не є підставою для незастосування цього виду покарання.
Щодо клопотань про зупинення та закриття провадження по справі, суд зазначає наступне. 
Законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає можливості зупинення строків накладення стягнення, а їх сплив є безумовною підставою для закриття справи. З огляду на те, що КУпАП містить чіткий перелік зупинення провадження лише для корупційних справ, застосування аналогії закону, зокрема ст. 335 КПК України, є безпідставним. Таким чином, відсутність особи, яка притягається до відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є підставою для зупинення провадження.
У зв`язку із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, які спростовують доводи та заперечення адвоката Заборського О.В., суд вважає, що закриття провадження у справі, через відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, не підлягає задоволенню. 
Щодо клопотання про виклик та допит інспектора поліції, який склав протокол, суд зазначає, що останній свою позицію та висновки щодо дій ОСОБА_1 вже зазначив у відповідних документах, відтак, відсутня необхідність викликати його та допитувати в якості свідка. Крім того, не можуть бути залучені, як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумнів, оскільки їх покази не можуть бути доказом у справі і така позиція відображена у постанові КАС ВС від 05.08.2019 у справі №712/12830/16-а.
Окрім того, захисник належним чином не обґрунтував необхідність такого допиту, оскільки сама лише наявність переліку питань за відсутності очевидних суперечностей між протоколом та відеозаписом не є підставою для допиту свідка, а питання щодо правомірності процедури та належності доказів вже підтверджені письмовими доказами (актом огляду, сертифікатом повірки та відео), що виключає потребу в їх уточненні, до того ж вказане клопотання не було підтримано ним безпосередньо в судовому засіданні.
З огляду на вищевикладене, докази, які були досліджені в судовому засіданні, на переконання суду, є належними, обґрунтованими, допустимими, узгоджуються між собою, і такими, що підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9а ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, в судовому засіданні не встановлено. 
При обранні міри адміністративного стягнення, враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, суддя доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 необхідно обрати адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами.
Таке стягнення, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень. 
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», правопорушник звільняється від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 130, 280, 283-284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, – 

ПОСТАНОВИВ: 
Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, на рахунок отримувача: UA198999980313090149000005001, отримувач коштів: Донецьке ГУК/Дон.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37967785, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів, з дня її проголошення.

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду 
Донецької області Д.В. Воронков