Справа № 948/55/26 
Номер провадження 2/948/223/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05.05.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі: 
головуючого – судді     Косик С.М., 
за участю секретаря     Ткач Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

у с т а н о в и в :
у лютому 2026 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 07.04.2025 ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту, а відповідач прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. Таким чином, шляхом обміну електронними повідомленнями, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №530142-КС-002 про надання кредиту у розмірі 15 000,00 грн, підписаний одноразовим ідентифікатором. 
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 49 850,00 грн, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 та судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (а.с.2-11).
Ухвалою від 05.02.2026 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував письмові докази з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 94-95).
У судове засідання сторони вдруге не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с.99-102,113,114,120,121), відповідач – рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, які отримано 12.02.202, 10.03.2026 (а.с.103,115) та смс-повідомленням згідно поданої заяви (а.с.119). 
Представник позивача в позовній заяві просить розгляд справи здійснювати без участі позивача у порядку спрощеного позовного провадження та не проти ухвалення заочного рішення суду (а.с.10). 
28.04.2026 відповідач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та просить суд розстрочити суму заборгованості терміном на шість місяців у зв`язку з тяжким матеріальним становищем та надала довідку про отримання допомоги по безробіттю за період з 09.01.2026 по 28.02.2026 (а.с.122,124).
Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. 
Судом установлено та як вбачається з послідовності дій клієнта, 07.04.2025 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладено та підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» договір №530142-КС-002 про надання кредиту (а.с.20-29,51).
Цього ж числа позивачем ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір, а відповідач прийняла (акцепт) пропозицію щодо укладення договору про надання кредиту на умовах, визначених офертою: кредит у розмірі 15 000,00 грн, строком на 24 тижні, стандартною фіксованою процентною ставкою 1% в день, терміном дії до 22.09.2025 (а.с.30-40,41-50).
Згідно з п.2.5 Договору комісія за видачу кредиту 3 000,00 грн, яка нараховується одноразово в дату видачі кредиту (а.с.20 на зв.).
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту складає 37 034,37 грн, загальні витрати за кредитом 22 034,37 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка 6936,18% (п.п.2.9-2.11 Договору).
Таким чином, ТОВ «Бізнес Позика» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 15 000,00 грн на засадах строковості, поворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути їх в порядку та на умовах, визначених кредитним договором та Правилами надання споживчих кредитів (п.2.1 Договору) (а.с.20 на зв.).
Також 07.04.2025 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA3182» паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, аналогічна інформації, викладеній в кредитному договорі.
В розділі 5 паспорту споживчого кредиту зазначений графік платежів порядку повернення кредиту у період з 21.04.2025 по 08.09.2025 загальний щомісячний платіж складає 3 080,00 грн, а 22.09.2025 – 2 915,20 грн (а.с.16-19).
Як убачається з підтвердження, наданого ТОВ «БізПозика» 07.04.2025 було здійснено переказ грошових коштів ОСОБА_1 у розмірі 15000,00 грн згідно кредитного договору №530142-КС-002 від 07.04.2025, на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.53).
На а с. 54-66 є Правила надання споживчих кредитів для продуктів «Кредит 4 місяці» та «Кредит 6 місяців» ТОВ «Бізнес Позика».
За інформацією АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 та відкритий банківський рахунок НОМЕР_3 (а.с.104).
У наданій банком інформації про рух коштів по картці ОСОБА_1 зазначені дати та деталі операцій за період з 07.04.2025 по 16.08.2025 (а.с.105-109).
Згідно з розрахунком заборгованості та довідки про стан заборгованості ОСОБА_1 за договором №530142-КС-002 від 07.04.2025, станом на 08.01.2026 становить 49 850,00 грн, з яких: 15 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 24 350,00 грн – заборгованість по відсотках, 3000,00 грн – заборгованість по комісії, 7 500,00 грн – заборгованість по штрафам (а.с.12-14, 15).
За ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Аналізуючи викладене, потрібно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами вчасно не повернула, суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість у загальному розмірі 42 350,00 грн. з яких: 15 000,00 грн – заборгованість за кредитом, 24 350,00 грн - заборгованість по відсотках, 3000,00 грн – заборгованість по комісії, та позов в цій частині задовольнити.
Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позивачу в стягненні заборгованості по відсотках відповідно до ст.625 ЦК України в сумі 7 500,00 грн потрібно відмовити.
Ураховуючи, що відповідачка визнала позов до початку розгляду справи по суті, відповідно до ст. 142 ЦПК України позивачу потрібно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №429 від 13.01.2026 на суму 2662,40 грн, тобто в розмірі 1331,20 грн, а решту суми в розмірі 1331,20 грн стягнути з відповідачки на його користь. 
У поданій до суду заяві відповідачка просила суд рострочити їй сплату заборгованості перед позивачем частинами, оскільки з огляду на її матеріальне становище вона не матиме можливості відразу погасити вказану заборгованість.
Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Оскільки підстав для розстрочення виконання рішення у наведеній статті не зазначено, при вирішенні усного клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд керується ст. 435 ЦПК України, відповідно до якої вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує щодо фізичної особи її матеріальний стан.
З огляду на складне матеріальне становище відповідачки, яка не працює, та відповідно відсутність фінансової можливості одразу сплатити усю суму заборгованості, суд уважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на шість місяців з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. 1-18, 81, 141, 209-245, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в : 

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за кредитним договором №530142-КС-002 від 07.04.2025 у розмірі 42 350,00 грн та судовий збір у розмірі 1131,20 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Розстрочити виконання рішення суду щомісячними платежами в рівних частинах, строком на 06 (шість) місяців, з дня набрання рішенням законної сили, шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 7247,00 (сім тисяч двісті сорок сім) грн 00 коп. кожного місяця на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»  код ЄДРПОУ – 41084239.
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» ЄДРПОУ –41084239 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією №429 від 13.01.2026 на суму 2662,40 грн, тобто в розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місцезнаходження юридичної особи: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ – 41084239.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя          С. М. Косик