Справа № 322/1093/25
Провадження № 2-о/314/18/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.04.2026          м.Вільнянськ 
Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., присяжних Сергієнко Л. В., Швець Т. К, секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу № 322/1093/25 за заявою  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про оголошення фізичної особи померлою,
за участю представник заявника
(в режимі відеоконференції)      ОСОБА_7 
представника заінтересованої особи
(в режимі відеоконференції)      ОСОБА_8 
ВСТАНОВИВ:
Заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити ОСОБА_9 померлим. 
В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона та ОСОБА_9 спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет та вели спільне господарство.
ІНФОРМАЦІЯ_1 в сім`ї народилася дитина – ОСОБА_2 .
У 2020 році стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 були повністю розірвані.
22.08.2022 ОСОБА_9 був призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до лав Збройних Сил України та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .
У серпні 2023 року на адресу місця реєстрації та проживання заявниці надійшло сповіщення сім`ї від ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_9 , 1986 року народження, виявивши стійкість і мужність, відданий військовій присязі, зник безвісти 23.01.2023 року в районі населеного пункту Бахмут Донецької області під час виконання бойового завдання по захисту Батьківщини.
На даний час відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_9 живий, перебуває у полоні, знаходиться на непідконтрольній території з інших причин тощо. Попри всі зусилля заявниці, пошуки зниклого безвісти ОСОБА_9 не дали результату. На зв`язок він вже більше двох років не виходить, його телефонні номери не відповідають. Місцезнаходження його на теперішній час залишається також невідомим.
Враховуючи те, що у ході бойових дій 23.01.2023 ОСОБА_9 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в районі ведення бойових дій зник безвісти, після чого перестав виходити на зв`язок та по теперішній час його місцезнаходження залишається невідомим, є підстави вірогідно припустити його загибель у зв`язку з виконання обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, тому ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою про оголошення ОСОБА_9 померлим.
У судовому засіданні представник заявниці заяву підтримав з підстав, викладених у ній.
Заінтересована особа ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення даної заяви, зазначила, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем ЗСУ, був затриманий представниками ЗС РФ орієнтовно 23.01.2023 поблизу м. Бахмут Донецької області в полон, та вважає, що він живий. Вона не хоче, щоб у випадку оголошення ОСОБА_9 померлим він мав проблеми з документами. Зауважила,що заявниця подала дану заяву з метою отримання грошової допомоги, а ОСОБА_5 треба її син. також ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що не має спору про право із заявницею як законним представником малолітнього ОСОБА_2 .
Представник заінтересованої особи – ОСОБА_5 – адвокат Шлецер А. А. заперечував проти задоволення заяви, оскільки ОСОБА_5 не погоджується та заперечує проти заяви ОСОБА_1 . 
Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України надав до суду письмові пояснення, у яких просив суд врахувати, що м. Бахмут з 24.02.2022 до 12.12.2023 було територією активних бойових дій, з 13.12.2023 є тимчасово окупованою РФ територією України. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій.
Заінтересовані особи - військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим суд розглянув справу за їх відсутності.
Вислухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , а також дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_9 є батьками ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Запоріжжі, про що 13.04.2016 складено відповідний актовий запис № 238 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 13.04.2016).
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_9 (копія актового запису про народження № 27 від 31.03.2009).
ОСОБА_5 є матір`ю, а ОСОБА_6 - батьком ОСОБА_9 (копія запису акту про народження № 123 від 30.12.1986).
Згідно з копією актового запису про шлюб № 27 від 09.08.2008 ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_9 .
Згідно з указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року запроваджено військовий стан на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався і триває дотепер.
22.08.2022 ОСОБА_9 був призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до лав Збройних Сил України та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . 
Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 221 від 22.08.2022 солдата за призовом по мобілізації ОСОБА_9 , призначено на посаду стрільця-снайпера 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону. З 22.08.2022 ОСОБА_9 вважався таким, що прибув, прийняв справи, посаду та приступив до виконання службових обов`язків. З 24.02.2022 підрозділи військової частини НОМЕР_1 виконують бойові завдання, пов`язані з відбиттям військової агресії Російської Федерації проти України на територіях, де ведуться (велися) бойові дії (Сумська область, Харківська область, Донецька область).
З акту службового розслідування від 27.04.2023 встановлено, що під час захисту територіальної цілісності України від російських окупаційних військ, а саме під час виконання бойових завдань при безпосередній участі в заходах національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України 23.01.2023 о 05:00 год., під час виконання бойового завдання при здійсненні логістичного забезпечення підрозділів 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу АДРЕСА_1 солдат ОСОБА_9 зник безвісті. 
З 23.01.2023 ОСОБА_9 вважається зниклим безвісті, що підтверджується сповіщенням сім`ї 23.08.2023.
Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.04.2023 № 9487 про результати службового розслідування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_9 до моменту евакуації його тіла, або до моменту отримання інформації стосовно місця його перебування та його стану, вважати таким, що зник безвісти 23.01.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в районі ведення бойових дій, та інформація про місце перебування (знаходження) якого наразі невідома, а також відсутні об`єктивні відомості щодо його загибелі (смерті), або знаходження у полоні.
Згідно з відповіддю Офісу Генерального прокурора № 11/4-33051-25 від 11.07.2025 за результатами опрацювання масиву даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальних проваджень, в яких містяться дані щодо повідомлення про підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не встановлено.
До Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, внесено відомості про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно з випискою з реєстру оборонців України, які перебувають у полоні держави-агресора, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , інформація про перебування у полоні від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, про стан здоров`я від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного комітету Червоного Хреста, про перебування у полоні держави-агресора з інших відкритих джерел відсутня.
Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) – це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку.
У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю.
Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність.
Законодавець розрізняє дві підстави оголошення судом фізичної особи померлою: загальну та спеціальну.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У частині першій статті 46 ЦК України міститься загальна норма: "фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років" - та дві спеціальні: "якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців" та "за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру".
У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: "фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій" (речення перше) та "з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців" (речення друге).
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України (другий сенат) від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 принцип верховенства права (правовладдя) вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): "закон пізніший має перевагу над давнішим" (lex posterior derogat priori); "закон спеціальний має перевагу над загальним" (lex specialis derogat generali); "закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим" (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15.02.2023 року в справі № 910/18214/19 також звертала увагу на співвідношення між загальною та спеціальною нормою. Так, спеціальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у певних випадках, визначених такою нормою права, а загальна норма встановлює правила, які підлягають застосуванню у всіх випадках, крім тих, на які поширюється гіпотеза спеціальної норми. Тому загальна та спеціальна норми не суперечать одна одній, а встановлюють системне законодавче регулювання.
Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана.
Відповідно в ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні.
Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 грудня 2024 року в справі № 755/11021/22 вирішувала виключну правову проблему щодо початку відліку строку, передбаченого частиною другої статті 46 ЦК України, для оголошення судом фізичної особи померлою у разі, якщо є підстави припускати про вірогідну смерть (загибель) особи на території, на якій велись активні бойові дії.
У цій постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що словосполучення «від дня закінчення воєнних дій», особливо у контексті широкомасштабної збройної агресії РФ проти України, потрібно розуміти як визначення строку тривалістю в шість місяців, який потрібно обраховувати передусім від дня закінчення активних бойових дій на певній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошує, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди.
Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України.
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. 
Частиною другою статті 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, з якого вбачається, що бойові дії у населеному пункті Бахмут завершені 12 грудня 2023 року, а з 13 грудня 2023 року місто Бахмут є тимчасово окупованими.
Шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, у даній справі має відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі ОСОБА_9 (населений пункт Бахмут Донецької області), тобто у даному випадку з 13 грудня 2023 року, а отже на момент звернення ОСОБА_1 до суду вказаний строк сплив.
До цього часу (більше двох років) місцезнаходження ОСОБА_9 не встановлене, будь-які відомості про останнього відсутні.
Таким чином, наявні підстави вважати, що ОСОБА_9 загинув.
Оголошення ОСОБА_9 померлим надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, відповідно до якого її син зможе отримати одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті) військовослужбовця. Крім того, оголошення ОСОБА_9 померлим (загиблим) необхідне заявниці для реалізації та отримання соціальних гарантій, передбачених постановою КМУ № 168 від 24.02.2022 та іншими нормативно-правовими актамию
Частиною 6 ст. 294 ЦПК України встановлено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Разом з тим, між заявником, Міністерством оборони України та військовою частиною НОМЕР_1 не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки останнє не є суб`єктом отримання такої допомоги.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 18.01.2024 в cправі № 560/17953/21, яка стосується схожих правовідносини.
Протягом розгляду справи судом встановлено, що між заявницею та заінтересованими особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спір про право також відсутній.
У зв`язку з вищевказаним, встановлення даного факту, підлягає розгляду в порядку окремого провадження.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі вищевказаного, керуючись ст. 12, 81, 263-265, 308, 309 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про оголошення фізичної особи померлою задовольнити.
Оголосити громадянина України  ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Новомиколаївським РВ УМВС України в Запорізькій області від 20.12.2002, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, померлим (загиблим) у ході виконання обов`язків військової служби із захисту Батьківщини та участі у бойових діях, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Днем смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 вважати день набрання рішенням законної сили, місцем смерті – м. Бахмут Донецької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складено 30.04.2026.

Суддя       Наталія Юріївна Мануйлова

Присяжні      Лілія Володимирівна Сергієнко

Тетяна Костянтинівна Швець
30.04.2026