cправа №947/14518/26
провадження №3/947/1627/26

П О С Т А Н О В А
30 квітня 2026 року м.Одеса
Суддя Київського районного суду міста Одеси Щербіна А.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06 квітня 2026 року на адресу суду з ГУ ДПС в Одеській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення №16/15-32-07-04-13 від 27.03.2026 року вбачається, що відповідно до акту від 27.03.2026 року №13382/15-32-07-04, директор ТОВ «Меркурі Технолоджи» ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив порушення порядку ведення податкового обліку, а саме абзацу «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України в частині завищення суми бюджетного відшкодування, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.163-1 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином та своєчасно.
Зі змісту п.25 рішення Європейського суду з справ людини від 11.04.2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, а відповідно до ч.2 ст.268 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.163-1 КУпАП, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності останнього.
Частина 2 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
Частина 1 ст.163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, ч.1 ст.251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вчинив порушення ведення податкового обліку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 163-1 КУпАП.
Проте, частина 2 ст. 163-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч.1 або 2 ст.163-1 КУпАП.
Також у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначена обов`язкова об`єктивна ознака ч.2 ст. 163-1 КУпАП – вчинення порушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
У зв`язку з цим неможливо зробити висновок за якими саме кваліфікуючими ознаками ОСОБА_1 ставиться у провину адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.163-1 КУпАП, тобто сформульований склад адміністративного правопорушення не є конкретним.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Таким чином, дослідивши докази по справі, суддя вважає, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 163-1, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.163-1 КУпАП – закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
2. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
3. Ця постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна